КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

            апеляційне провадження №22-ц/824/10903/2021           
справа №753/10230/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2021 року                                                                                     м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Колесника О.М. 
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, -
встановив:
 
В червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив виділити, виключивши з об`єктів спільної сумісної власності, та визнати за ним право власності на автомобіль Subaru, номерний знак НОМЕР_1 та машиномісце АДРЕСА_1 ; виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 за умови сплати нею грошової компенсації на користь позивача в розмірі 323000 грн.; врахувати 37500 грн. грошової компенсації, отриманої ОСОБА_1 від здачі в оренду квартири.
 
Заперечуючи проти позову ОСОБА_1 зазначено, що квартира АДРЕСА_2 , яка є об`єктом спору, є її особистою приватною власністю, оскільки придбана за особисті кошти. Так, вказує, що 24 лютого 2012 року, тобто до дати укладення шлюбу (19 березня 2013 року), надала ОСОБА_3 позику в сумі 25000 доларів США, що була повернута 24 березня 2016 року.
 
Окрім того, 13 травня 2015 року позичила 10000 доларів США у своєї матері для власних особистих потреб, але інтерес у реалізації потреб був втрачений та кошти були спрямовані на придбання квартири.
 
Заперечуючи проти доказів про походження коштів, представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі судової технічної експертизи документів.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року призначено судову технічну експертизу документів і на вирішення експертів поставити наступні питання:
1. Чи відповідає давність виготовлення Договору позики (безвідсоткової) від 24.02.2012 року, який укладено між ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_3 вказаній на ньому даті? Якщо ні, то в який період часу були виконані підписи у ньому?
2. Чи відповідає давність виготовлення розписки про отримання ОСОБА_3 позики у розмірі 25000 доларів США від 24.02.2012 року вказаній на ній даті? Якщо ні, то в який період часу виконані рукописний текст та підписи у ній?
3. Чи відповідає давність виготовлення розписки про повернення ОСОБА_3 позичених коштів від 24.03.2016 року вказаній на ній даті? Якщо ні, то в який період часу виконані рукописний текст та підписи у ній?
4. Чи відповідає давність виготовлення вимоги про повернення позики від 24.02.2015 р. вказаній на ній даті? Якщо ні, то в який період часу були виконані підписи у ній?
5. Чи відповідає давність виготовлення розписки про отримання ОСОБА_1 позики у розмірі 10000 доларів США від ОСОБА_5 від 13.05.2015 року вказаній на ній даті? Якщо ні, то в який період часу виконані рукописний текст та підписи у ній?
6. В один чи різні періоди часу виконані рукописні тексти та підписи у Договорі позики (безвідсоткової) від 24.02.2012 року, розписці про отримання ОСОБА_3 позики у розмірі 25000 доларів США від 24.02.2012 року, розписці про повернення ОСОБА_3 позичених коштів від 24.03.2016 року, вимозі про повернення позики від 24.02.2015 p., розписці про отримання ОСОБА_1 позики у розмірі 10000 доларів США від ОСОБА_5 від 13.05.2015 року?
 
Одночасно ухвалено про витребування у ОСОБА_1 об`єктів дослідження, що визначені у питаннях експертизи.
 
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
 
На час проведення експертизи в судовому засіданні оголошено перерву.
 
Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, у призначенні експертизи відмовити.
 
Посилається на те, що в судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти призначення експертизи з огляду на те, що предмет спору не охоплює визнання недійсним договору позики; в Україні відсутні технічна можливість та затверджена методика для проведення такого виду досліджень; позивач затягує розгляд справи з метою здійснити перереєстрацію транспортних засобів з метою виключення їх з числа спільного майна, що підлягає поділу.
 
Зазначає, що ухвала проголошена без повідомлення учасників справи; їй не забезпечено можливості порушити власні питання перед експертизою; призначення експертизи не стосується обставин справи та предмету доказування; договори у встановленому законом порядку не оспорені.
 
Вказує, що суд навів цитування пункту 2 частини 1 статті 105 ЦПК України в тексті, який не може бути застосований.
 
У зв`язку із призначенням експертизи та передання матеріалів справи експертній установі позбавлена можливості заявити клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби.
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Пасько С.А. апеляційну скаргу підтримав.
 
Представник ОСОБА_2 - адвокат Місечко В.М. заперечував проти апеляційної скарги.
 
Сторони в судове засідання не з`явились.
 
Відповідно до статті 372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.
 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає  з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Відповідно до статті 76 ЦПК України:
1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
2. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
 
Згідно із статтею 77 ЦПК України:
1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
 
Частиною 1 статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
 
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
        Згідно із частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
 
Згідно із частиною 1 статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
 
Відповідно до частини 1 статті 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
 
Предметом доказування у справі про поділ майна є встановлення правового статусу цього майна, зокрема його належність до спільної сумісної власності подружжя. Сімейне законодавство (стаття 57 СК України) містить положення про виключення з числа майна, яке згідно із законом презумується належним подружжю, майна, що придбано у шлюбі за кошти, що належали особисто одному з подружжя.
 
Належність майна до спільної сумісної власності встановлюється судом на підставі доказів, що надані сторонами та з урахуванням їх пояснень щодо природи доказу та його значення для справи.
 
Заперечуючи проти достовірності доказів, що посвідчують наявність у відповідача особистих грошових коштів для придбання квартири, представник позивача заявив клопотання про призначення експертизи для з`ясування давності утворення доказів.
 
Результати такої експертизи дадуть суду змогу визначитися із належністю та достовірністю доказів, що мають бути враховані під час вирішення спору і встановлення істини про належність квартири до спільної сумісної власності подружжя чи до особистої приватної власності відповідача.
 
Отже призначення експертизи повністю кореспондується з обставинами справи та предметом доказування, оскільки для з`ясування певних обставин потрібні спеціальні знання.
 
Щодо доводів про презумпцію дійсності правочину, то апеляційний суд зазначає таке.
 
Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала про призначення експертизи. Доцільність або недоцільність її призначення визначається з погляду на положення процесуального закону та виходячи обставин справи. Питання матеріального права вирішуються під час ухвалення рішення по суті спору.
 
З огляду на наведене, питання презумпції правочину на даному етапі провадження у справі не можуть досліджуватися, оскільки докази будуть оцінюватися в сукупності з іншими доказами та відомостями судом під час ухвалення рішення.
В частині доводів про можливість проведення такого роду експертиз, то на зазначене буде надана відповідь експертною установою. При цьому, відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, до завдань технічної експертизи належить визначення відносної давності виконання документа або його фрагментів, а також послідовності нанесення штрихів, що перетинаються (пункт 3.2.4 розділу 1).
 
В частині доводів, що відповідачу не забезпечено можливості додати свої запитання для проведення експертизи, то апеляційним судом установлено, що відповідач та його представник були присутні в судовому засіданні 15 квітня 2021 року під час обговорення клопотання про призначення експертизи та вказали про заперечення проти призначення такої експертизи. Апеляційна скарга також не містить питання, яке відповідач вважала б за доцільне порушити перед експертною установою.
 
            В частині доводів, що у зв`язку із призначенням експертизи відповідач була позбавленка можливості заявити клопотання про забезпечення позову, то такі доводи не стосуються законності оскаржуваної ухвали. При цьому згідно із частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, тобто незалежно від призначення у справі експертизи.
 
            В частині доводів про проголошення ухвали за відсутності учасників справи, то апеляційним судом установлено, що видалившись до нарадчої кімнати для розгляду клопотання про призначення експертизи, суд оголосив її за відсутності учасників справи в той же день. Згідно матеріалів справи копія ухвали надіслана відповідачу супровідним листом від 06 травня 2021 року після надходження її заяви. Проте зазначене не є підставою для скасування ухвали, що постановлена у відповідності до вимог закону.
 
            Посилання суду на статтю 105 ЦПК України не відповідає обставинам справи та зазначена стаття застосована бути не може. Водночас необхідність призначення експертизи суд обґрунтував та послався на інші норми процесуального права, на підставі яких має бути вирішено питання. 
 
Допущені судом першої інстанції порушення не є такими, що ставлять під сумнів законність ухвали та необхідність призначення у справі експертизи.
 
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -           
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2021 року без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 26 липня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         А.М. Андрієнко

                                                                                  В.В. Соколова