Ухвала
29липня 2021 року
м. Київ
справа № 444/763/20
провадження № 61-12307ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (далі - ПрАТ АСК «Скарбниця») та просила стягнути з відповідача 197 704 грн страхового відшкодування (44 676 грн - моральна шкода, 134 028 грн - відшкодування на утримання у зв`язку з втратою годувальника, 19 000 грн - витрати на встановлення пам`ятника), пеню в розмірі 19 448 грн 69 коп., 
3% річних у розмірі 2 827 грн 44 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 381 грн 
15 коп.
Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з 
ПрАТ АСК «Скарбниця» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 197 704 грн, з яких: 44 676 грн - моральна шкода, 134 028 грн - відшкодування на утримання у зв`язку із втратою годувальника, 19 000 грн -  витрати на встановлення пам`ятника. Стягнуто з ПрАТ АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 19 448 грн 69 коп., 3%  річних у розмірі 2 827 грн 44 коп. та інфляційні втрати у розмірі 1 381 грн 15 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 травня 2021 року рішення Жовківського районного суду Львівської області від 30 вересня 2020 року в частині стягнення з ПрАТ АСК «Скарбниця» на користь ОСОБА_1 44 676 грн моральної шкоди, 134 028 грн відшкодування на утримання у зв`язку із втратою годувальника, пені в розмірі 19 448 грн 69 коп., 3% річних у розмірі 
2 827 грн 44 коп. та інфляційних втрат у розмірі 1 381 грн 15 коп. скасовано та в цій частині прийнято нове рішення про відмову в позові. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
У липні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2021 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8). 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
У вказаній справі ціна позову становить 221 361 грн 28 коп., яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн х 100 = 227 000 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, належить до категорії малозначних.
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.
У касаційній скарзі представник заявника зазначив, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для заявника.
Наведені  заявником обставини не дають підстав для висновку про те, що дана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та зводяться до його незгоди з оцінкою судами зібраних у справі доказів та встановлених обставин.
Крім того, аналіз судових рішень у справі та наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для заявника.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» про стягнення страхового відшкодування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                   О. С. Ткачук
 
       А. А. Калараш
 
       Є. В. Петров