ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 р. 	Справа № 480/4593/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми  по справі № 480/4593/20
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі – відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зниження ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 95 % до 85 % грошового забезпечення з 01.01.2008 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , призначеної згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"”, в розмірі 95 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів за період з 01.01.2008 р. по дату набрання цим рішенням суду законної сили, відповідно до Закону України “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо зниження ОСОБА_1 основного розміру пенсії з 95 % до 85 % грошового забезпечення з 01.01.2008 р.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, Сумська область, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), призначеної згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"”, в розмірі 95 % грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2008 р.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 480/4593/20 та прийняти в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону №2262-ХІІ не передбачала 5-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 5-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає. В обґрунтування доводів апеляційної скарги також посилається правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.03.2019 у справі № 275/383/17, від 08.05.2018 у справі № 752/17929/13-а.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У відповідності до п. 3 ч.1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги  підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 та вкладкою № НОМЕР_3 (а.с. 8).
З квітня 2005 позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до п."а" ст.12 та п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, розмір якої склав 90%, після перерахунку з 01.06.2005 розмір пенсії склав 95 % від грошового забезпечення  (а.с.14-15).
Крім цього, з 01.01.2018 розмір пенсії ОСОБА_1 склав 85% грошового забезпечення (а.с.16).
07.02.2020 року позивач звернувся до відповідача з письмовим запитом, у якому просив детально роз`яснити на яких підставах зменшено розмір його пенсії з 95 % грошового забезпечення до 85 %, та надати інформацію про призначення пенсії у 2005 році та про розмір перерахованої пенсії на час подачі цього запиту (а.с. 9).
Листом № 302-437/Б-02/8-1800/20 від 21.02.2020 року відповідач повідомив, що Законом України від 04.04.2006 року № 3591-IV “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” внесено зміни до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, яким виключено положення про збільшення розміру пенсії за вислугу років на 10 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 1 категорії. Дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто, до події факту, застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Зважаючи на зазначене, при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2008 року на виконання постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” застосовані норми законодавства, що діяли на час його проведення (а.с. 10-11).
Позивач не погодився з такою аргументацією, звернувся до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо зменшення відсоткового значення пенсії ОСОБА_1 відносно грошового забезпечення є протиправними, а позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення його права пенсійне забезпечення у розмірі 95% від грошового забезпечення обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивачу пенсія була призначена у квітні 2005 у розмірі 90% суми грошового забезпечення з послідуючим перерахунком з 01.06.2005 у розмірі 95 % (а.с.14-15).
Відповідно до положень пункту «а» статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Крім того, згідно положень пункту «в» статті 13 Закону № 2262-XII зазначеним особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
В подальшому, пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від  04.04.2006 № 3591-IV, який набрав чинності 29 квітня 2006 року, було внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ.
Відповідно до положень статті 13 Закон №2262-ХІІ (в редакції Закону України №3591-IV від 4 квітня 2006 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3% відповідних сум грошового забезпечення;
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт «б» статті 12): за страховий стаж 25 років - 50% і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43);
в) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» (пункт «в» статті 12): за вислугу 15 років - 40% відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2% за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2 - 95% (стаття 43).
Таким чином, Законом № 3591-IV  було внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, зокрема, змінено редакцію пункту «в» вказаної статті, а саме виключено можливість збільшення основної пенсії на 5% та 10% відповідних сум грошового забезпечення для осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 1 та 2.
Підставою перерахунку всіх призначених за Законом № 2262-ХІІ пенсій згідно з пунктом 3 статті 63 цього Закону (у редакції, чинній па час виникнення спірних правовідносин) є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Порядок перерахунку пенсій з 1 січня 2008 року регулюється Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, згідно з пунктом 1 якого перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Нові види грошового забезпечення військовослужбовців були визначені постановою  Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності з дня втрати чинності указами Президента України, що визначали умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу державних органів, але не раніше ніж 1 січня 2008 року.
З матеріалів справи вбачається, що  після проведеного з 01.01.2008 року перерахунку та всіх наступних перерахунків, пенсія позивача обчислювалася виходячи з 85% грошового забезпечення, оскільки на момент здійснення перерахунку нова редакція підпункту "в" статті 13 Закону № 2262-ХІІ зазначену 10% доплату особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та віднесені до категорії 1, вже не передбачала.
Проаналізувавши наведені норми матеріального права, колегія суддів дійшла такого правового висновку: оскільки на момент здійснення перерахунку пенсії, а саме з 1 січня 2008 року, стаття 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачала 10-процентне збільшення пенсії для військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, а інша норма, яка б встановлювала таку доплату, в чинному законодавстві України відсутня, то правових підстав для нарахування наведеної 10-процентної доплати для зазначених військовослужбовців немає.
При цьому колегія суддів бере до уваги ту обставину, що вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що нівелює засторогу можливого порушення прав позивача.
Вказаний висновок відповідає висновкам Верховного Суду України, викладеним у постанові від 08 липня 2014 року (справа № 21-277а14), висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 08.05.2018 року у справі № 752/17929/13-а, від 21.03.2019 року у справі № 275/383/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.02.2020 року у справі № 522/22925/16-а зазначає, що при перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям повинні застосовуватись норми, що визначають розмір пенсії у відсотках, які діяли на момент призначення пенсії. 
Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.02.2020 року у справі № 522/22925/16-а, оскільки судом у вказаній справі надавалась оцінка правомірності зміни з 1 жовтня 2011 року у відсотках розміру пенсії військовослужбовцям за вислугу років при перерахунку раніше призначеної пенсії, а не виключення з пункту «в» ст. 13 Закону №2262-ХІІ приписів про збільшення розміру пенсії на 5 та 10% за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що пенсія у розмірі 95% грошового забезпечення була визначена позивачу при перерахунку пенсії з червня 2005 року, а не при призначенні пенсії.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 цей Суд зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що через неправильне застосування норм матеріального права рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року у справі № 480/4593/20 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  задовольнити.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 по справі №480/4593/20  скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко