УХВАЛА

14 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/3956/21
адміністративне провадження № К/9901/31104/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" Одеської міської ради щодо надання відповіді на запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 17 вересня 2020 року з порушенням вимог національного законодавства у сфері доступу до публічної інформації; зобов`язання Комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Одеса" Одеської міської ради повторно розглянути запит на доступ до публічної інформації ОСОБА_1 від 17 вересня 2020 року та надати на нього відповідь згідно з національним законодавством.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року позов задоволено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року в частині стягнення витрат на правничу допомогу - залишено без змін.
25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи стосовно оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини виникли у сфері звернень громадян і стосуються недотриманням відповідачем неналежного розгляду запитом на доступ до публічної інформації. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Водночас аналіз ухвалениху цій справі судових рішень та доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ і скаржник таких принципів не наводить, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
З урахуванням вищенаведеного касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню в розумінні ст. 328 КАС України, а тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Виходячи з викладеного та керуючись ст. 328, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Одеса" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                                А.Г. Загороднюк
Судді:                                                                                                                      Л.О. Єресько
                                                                                                                                В.М. Соколов