П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
21 вересня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 540/1124/21	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Херсон;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
04.06.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Шляхтицького О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 року №Ф-1840-50-У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 12754,2 грн.
Також, у позові ставилось питання про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
26.04.2021 року позивачем подано суду першої інстанції заяву про розмір судових витрат. У заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., за подання заяви про забезпечення адміністративного позову у розмірі 681 грн. та зі сплати професійної правничої допомоги у сумі 5 000 грн. У тому числі, позивач просив суд врахувати, що гонорар адвоката встановлений сторонами у фіксованому розмірі, є реальним та обґрунтованим відповідним договором, додатковою угодою до нього, актом приймання-передачі правової (правничої) допомоги, квитанцією про отримання гонорару, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та відповідним ордером.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 4 червня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 10.06.2019 №Ф-1840-50-У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 12754,20 грн.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана податкова вимога відповідача не відповідає критерію правомірності та обґрунтованості.
Разом з цим, здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
З огляду на те, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивачем не надано детального опису робіт, який би відображав час, витрачений адвокатом на підготовку кожного зазначеного ним в акті виконаних робіт документа та вартості кожної з робіт, суд першої інстанції вказав, що наведене позбавляє можливості визначити вартість кожної з робіт окремо та зумовлює застосування судом принципу пропорційності.
При цьому, судом першої інстанції перевірено, що послуги адвоката стосовно усунення недоліків скарги, не пов`язані з додатковим процесуальним навантаженням створеним судом чи відповідачем по справі, фактично призводять до подвійного включення вартості робіт у зв`язку із складанням адміністративного позову, а отже є необґрунтованим віднесення цих робіт адвоката до складу судових витрат.
Також, врахувавши приписи Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 року №148, та перевіривши надану на підтвердження оплати правової допомоги квитанцію, судом першої інстанції встановлено, що у вказаному платіжному документі відсутній обов`язковий реквізит такий як "номер", а отже не може вважатись документом, який підтверджує прийняття готівки за результатом здійснення господарської діяльності в розумінні приписів вказаного Положення.
Наведене у сукупності, а також те, що у позові адвокат не заявлявся як представник позивача, адвокатом не підписано жодного процесуального документа, суд першої інстанції дійшов висновку про не доведеність належними і достатніми матеріалами факту понесення позивачем витрат у зв`язку із професійною правничою допомогою.
За таких обставин, оскільки підтвердженими є витрати позивача щодо оплати судового збору за подання адміністративного позову, суд першої інстанції, керуючись положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність правових підстав для відшкодування понесених витрат в цій частині.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення в частині відмови у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на правову (правничу) допомогу та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити його вимоги про відшкодування заявлених витрат.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тим обставинам, що договором про надання правової допомоги та додатковою угодою до нього між позивачем та адвокатом узгоджено як відповідні зобов`язання так і розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги. При цьому, апелянт акцентує увагу на тому, що розмір гонорару адвоката є фіксованою сумою, надані види правової допомоги сторонами підтверджено у відповідному акті приймання-передачі правової (правничої) допомоги, а отже розмір гонорару адвоката не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого на їх надання. Виходячи з особливостей діяльності адвоката, під час підтвердження оплати цих послуг не підлягають застосуванню приписи Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29.12.2017 року №148, оскільки ці норми не визначають порядок здійснення розрахунків між адвокатом та клієнтом за готівку та не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. З огляду на те, що між позивачем та адвокатом самостійно узгоджено порядок, форму та обсяг надання правової допомоги, стратегію захисту та алгоритм дій, не можуть бути визнані обґрунтованими і висновки суду першої інстанції про не підтвердження фактичної участі адвоката у наданих послугах в силу відсутності підписів представника у процесуальних документах. Наведене у сукупності свідчить про те, що, з огляду на підтвердження належним чином оформленими документами надання правової (правничої) допомоги, а також відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених витрат, у суду першої інстанції були всі правові підстави для їх відшкодування позивачу у повному обсязі за рахунок суб`єкта владних повноважень, який виступав стороною у справі.
Окремо апелянт зауважує, що у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення поданого ним позову. Водночас, на момент ухвалення рішення питання стосовно відшкодування таких витрат судом першої інстанції вирішено не було.
Відзив на апеляційну скаргу Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі не подало, що відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 12.03.2021 року між адвокатом Колесніченко Інною Володимирівною та Подорвановим Олександром Вікторовичем укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, за яким Клієнт доручає, а Адвокат зобов`язується надати правову (правничу) допомогу ОСОБА_1 шляхом представництва його інтересів в Головному управлінні ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Херсонському окружному адміністративному суді, П`ятому апеляційному адміністративному суді стосовно скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.06.2019 року №Ф-1840-50-У на суму 12 754,2 грн.
Відповідно до п. 1.2 Договору для виконання цього завдання Клієнт надає Адвокату наступні повноваження:
підписувати та подавати від імені Клієнта клопотання, заяви, скарги, позовні заяви, зустрічні позовні заяви, відзиви та заперечення, відповіді на відзиви, заперечення, письмові пояснення по справі, апеляційні скарги, відзиви на апеляційні та касаційні скарги, інші процесуальні документи та правового характеру;
звертатися з адвокатськими запитами для отримання документів та інформації, що стосуються цього завдання, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);
отримувати на руки призначені для Клієнта довідки, висновки, повідомлення, виконавчі листи, судові накази та інші документи;
знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, робити фотокопії;
одержувати копії ухвал, рішень, постанов суду;
приймати участь у проведенні процесуальних дій, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення та ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України для сторони.
Згідно із п. 1.4 Договору Клієнт зобов`язується прийняти подану Адвокатом правову (правничу) допомогу, визначену у п. 1.1 цього Договору.
У п. 2.1 Договору сторони домовились, що гонорар за надання правової допомоги Адвокатом Клієнту визначається за додатковим погодженням сторін після визначення точного обсягу робіт, який необхідно виконати для надання правової допомоги, передбаченої в п. 1.1 цього Договору, та витраченого часу шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору.
Пунктами 3.1, 3.2 Договору передбачено, що Адвокат зобов`язується надавати правову (правничу) допомогу, визначену у п. 1.1 цього Договору, протягом строку його дії.
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2021 року.
26.04.2021 року в підтвердження розміру витрат на правову (правничу) допомогу позивачем подано суду першої інстанції: додаткову угоду №1 від 21.03.2021 року до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2021 року; акт про приймання-передачу правової (правничої) допомоги від 26.04.2021 року; квитанцію про отримання гонорару від 26.04.2021 року; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю; ордер Серії ДП №1186/027 від 12.03.2021 року.
У відповідній заяві позивач просив стягнути на його користь судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 908 грн., за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 681 грн. та судові витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 5 000 грн.
Так, згідно Додаткової угоди від 21.03.2021 року №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2021 року на виконання п. 2.1 Договору Сторони дійшли згоди про те, що розмір гонорару становить 5 000 грн. за надання правової допомоги ОСОБА_1 шляхом представництва його інтересів в Херсонському окружному адміністративному суді.
У п.п. 2, 3, 4 Додаткової угоди передбачено, що гонорар підлягає сплаті одразу, протягом одного календарного дня з моменту підписання сторонами акту про приймання-передачу правової (правничої) допомоги.
Форма розрахунків – готівковий.
Адвокат надає Клієнту квитанцію про отримання гонорару.
Згідно акту від 26.04.2021 року про приймання-передачу правової (правничої) допомоги за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2021 року та додатковою угодою №1 від 21.03.2021 року, підписаного між Адвокатом та Клієнтом, Адвокатом Колесніченко І.В. були підготовлені наступні документи:
позовна заява до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправною та скасування вимоги від 10.06.2019 року №Ф-1840-50-У про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у розмірі 12 754,2 грн.;
клопотання про відстрочення сплати судового збору;
заява про забезпечення позову;
заява про усунення недоліків на виконання ухвали Херсонського окружного адміністративного суду від 24.03.2021 року по справі №540/1124/21;
відповідь на відзив по справі №540/1124/21.
Також, в акті застережено, що Клієнтом ОСОБА_1 текст наданих документів був прочитаний, їх зміст йому зрозумілий та був погоджений ним. Документи були направлені до суду за його підписом.
Розмір гонорару за вищезазначений обсяг правової (правничої) допомоги становить 5 000 грн.
ОСОБА_1 сплатив Адвокату 5 000 грн. готівкою 26.04.2021 року, про що йому видана адвокатом квитанція від 26.04.2021 року про отримання гонорару.
26.04.2021 року Адвокатом оформлено квитанцію, згідно якої від ОСОБА_1 прийнято гонорар за Договором про надання правової (правничої) допомоги від 12.03.2021 року та додатковою угодою №1 від 21.03.2021 року у розмірі 5 000 грн.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, адміністративний позов задовольнив у повному обсязі, а отже під час ухвалення рішення підлягають застосуванню приписи ч. 1 ст. 139 КАС України стосовно розподілу понесених позивачем витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 вказаної статті КАС України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Слід враховувати, що згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).
Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність – це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є, у тому числі:
надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Апеляційний суд враховує, що під час звернення до суду в адміністративному позові позивачем визначався попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 5 000 грн.
На момент ухвалення судового рішення розмір витрат на правову (правничу) допомогу є незмінним.
Виходячи з представлених до ухвалення судового рішення матеріалів, гонорар адвоката визначений у фіксованому розмірі та узгоджений між адвокатом та позивачем у відповідній Додатковій угоді, що відповідає умовам Договору про надання правової (правничої) допомоги.
Приймання-передача правової (правничої) допомоги зафіксовано сторонами у відповідному акті, у тому числі із наведенням переліку (обсягу) наданих адвокатом послуг.
Перевіривши обсяг наданих адвокатом послуг у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи, апеляційний суд враховує, що ці послуги пов`язані із складенням заяв, процесуальних та інших документів правового характеру, тобто відповідно до положень ст.ст. 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року №5076-VI відносяться до видів адвокатської діяльності.
Одержання правової (правничої) допомоги у зв`язку із розглядом адміністративної справи з приводу оскарження податкової вимоги відповідача позивачем підтверджено під час звернення із цим позовом.
При цьому, подання відповідного позову та інших заяв саме позивачем відповідає приписам ст.ст. 152, 160, 163, 166 КАС України. Вчинення позивачем самостійно таких процесуальних дій спростовувати факт користування при цьому правовою (правничою) допомогою не може.
Гонорар адвоката встановлений у фіксованому розмірі, тобто не залежить від обсягу послуг та витраченого часу, а обумовлений сторонами розмір витрат на правову (правничу) допомогу не є завищеним порівняно з ціною позову.
Слід враховувати, що відповідно до п.п. 14.1.226 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Тобто, адвокатська діяльність є незалежною професійною діяльністю. У свою чергу, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні від 29.12.2017 року №148 не визначає порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюється на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.
Спеціальним законодавством не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Таким чином, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Наведені обставини у сукупності дають колегії суддів підстави для висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок суб`єкта владних повноважень, який виступав стороною у справі.
Також, перевіряючи спірне питання та доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу на залишення без врахування судом першої інстанції понесених позивачем судових витрат у зв`язку із заявою, задоволеною судом, про забезпечення адміністративного позову.
Виходячи із встановлених обставин, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись вказаними положеннями адміністративного процесуального законодавства, слід враховувати, що доводами апеляційної скарги є, у тому числі не здійснення судом першої інстанції в порушення ч. 1 ст. 139 КАС України розподілу судових витрат, понесених позивачем у сумі 681 грн. у зв`язку із поданням заяви про забезпечення адміністративного позову.
Вказана заява ухвалою суду першої інстанції від 2 квітня 2021 року була задоволена.
Фактична оплата судового збору з приводу подання цієї заяви підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією від 26.03.2021 року №ПН721.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги наведеними порушеннями судом першої інстанції положень процесуального законодавства, апелянтом у своїх вимогах не ставиться питання про скасування судового рішення в цій частині та ухвалення нового про стягнення таких витрат з відповідача.
Враховуючи наведені обставини, задоволення адміністративного позову у повному обсязі, у тому числі заяви про забезпечення позову, апеляційний суд вбачає підстави для виходу за межі вимог апеляційної скарги із прийняттям судового рішення про здійснення розподілу судових витрат на користь позивача з урахуванням повних судових витрат у цій справі.
З огляду на те, що судом першої інстанції під час здійснення розподілу судових витрат порушено норми процесуального законодавства та не надано належної правової оцінки обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню у відповідній частині з ухваленням нового судового рішення про відшкодування на користь позивача судових витрат у повному обсязі.
Водночас, з огляду на те, що вимоги особи про розподіл судових витрат відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» не є об`єктом справляння судового збору, понесені апелянтом витрати у зв`язку із поданням апеляційної скарги на судове рішення у відповідній частині згідно із приписами ч. 1 ст. 139 КАС України відшкодуванню за рахунок суб`єкта владних повноважень, який є стороною у справі, не підлягають.
Таким чином, оплачений апелянтом судовий збір у сумі 1 362 грн. відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважається надміру сплаченим та підлягає поверненню за окремою заявою учасника в порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 4 червня 2021 року в частині розподілу судових витрат – скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73022, м. Херсон, пр-т. Ушакова, 75, код ЄДРПОУ 43143201) судові витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1 589 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя:                                                                         О.В. Єщенко  
         
Судді:                                                                                                 О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                            О.І. Шляхтицький