Номер провадження: 22-ц/813/555/21 
Номер справи місцевого суду: 521/5268/20
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25.08.2021 року                                                                 м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря - Вівчар Ю.С.,
переглянувши справу №521/5268/20 за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року у складі судді Тополевої Ю.В., -
в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 8 квітня 2020 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Договір №б/н від 21 січня 2013 року, за яким отримано кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на порушення зобов`язань за договором, позивач АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 за Договором №б/н від 21 січня 2013 року заборгованість станом на 17 березня 2020 року в загальній сумі 11507,28 грн. та судові витрати в сумі 2102,00 грн. (т.1 а.с.2-6).
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2020 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.71-72). 
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 2418,84 грн., 3% річних, нарахованих згідно статті 625 ЦК України за час прострочення кредиту, в розмірі 966,83 грн.; судові витрати в сумі 618,46 грн. (т.1 а.с.87-91).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на рішення суду.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні неустойки (пені, штрафу) і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог (т.1 а.с.95-99).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. 21 січня 2013 року відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Отже, відсутність підпису відповідача на відповідних Тарифах, Умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, оскільки суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. На офіційному сайті ПриватБанку https://privatbank.ua/terms в розділі «Архів договорів» розміщені редакції Умов та правил надання банківських послуг, починаючи з 1 квітня 2012 року та до цього часу. Також, Клієнт з Умовами та правилами може ознайомитися у будь-якому відділенні Приватбанку. Відповідач користувався коштами, погашав заборгованість, отже приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, погоджуючись із розміром боргу, в тому числі із нарахованими відсотками та неустойкою. При вирішенні даного спору суд мав виходити із положень статей 634,1054 ЦК України. Відповідачу 21 січня 2013 року було відкрито картковий рахунок 4149 …. …. 3313 та надано кредитну картку, відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 1800 грн. Відповідач коштами користувався, отже фактично погоджувався з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами. Напередодні останньої зміни кредитного ліміту 14 червня 2018 року відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту. В кінці довідки (паспорту споживчого кредиту) зазначено «підтверджую отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування». У вказаному паспорті споживчого кредиту зазначено, що розмір штрафів при порушенні термінів платежів на будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 30 днів, а саме (500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному договору із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій). Заперечень щодо підпису указаної анкети, паспорту споживчого кредиту відповідачем не надано. 
В апеляційній скарзі зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, а саме зазначено про підписання ОСОБА_1 14 червня 2018 року паспорту споживчого кредиту та додано до апеляційної скарги даний документ як доказ, який не був поданий до суду першої інстанції (а.с.100-103).
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне. 
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
21 січня 2013 року ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в АТ КБ «ПриватБанк» підписав анкету-заяву, в якій зазначив про свою згоду з тим, що анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складають Договір, що вона ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку у письмовому вигляді. Згідно анкети-заяви ОСОБА_1 зобов`язалася в подальшому самостійно знайомитися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку на сайті (www.privatbank/ua) (т.1 а.с.27).
На підставі укладеного у такий спосіб Договору №б/н від 21 січня 2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , останнім отримано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.
Згідно інформації з Єдиної клієнтської бази ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 видано 21 січня 2013 року платіжну картку НОМЕР_2 строком дії до липня 2016 року включно, видано 15 березня 2013 року картку НОМЕР_3 строком дії до березня 2017 року включно, видано 26 листопада 2015 року картку НОМЕР_4 строком дії до листопада 2019 року включно, видано 13 квітня 2016 року картку НОМЕР_4 строком дії до листопада 2019 року включно, видано 25 травня 2017 року картку НОМЕР_5 строком дії до травня 2021 року включно, видано 19 липня 2017 року картку НОМЕР_5 строком дії до травня 2021 року включно (а.с.25). 
Докази фотофіксації видачі карток не надано.
Згідно Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , старт карткового рахунку значиться 21 січня 2013 року, картка 4149 …. …. 3313, кредитний ліміт 300,00 грн., 21 січня 2013 року збільшення кредитного ліміту до 1800,00 грн., 18 серпня 2018 року зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн. (а.с.24).
Виписка по картковому рахунку ОСОБА_1 відображає рух коштів із зазначенням дати, деталей, суми грошових операцій, тобто містить деталізацію усіх дебетних та кредитних платежів по платіжних картках в період їх дії. Із аналізу виписки вбачається, що користування коштами ОСОБА_1 припинив з 24 березня 2018 року, надалі мають місце операції банку зі списання коштів (відсотків), нарахування пені тощо. (а.с.19-23). 
Згідно розрахунку за Договором №б/н від 21 січня 2013 року заборгованість станом на 17 березня 2020 року склала 11507,28 грн., з них: 2118,84 грн. заборгованість за кредитом; 966,83 грн. заборгованість по процентам на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК; 7097,45 грн. пеня; 500,00 грн. штраф, 524,16 грн. штраф (а.с.19-23). 
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). 
На підставі укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Договору №б/н від 21 січня 2013 року виникло грошове зобов`язання, що мало сторонами договору виконуватись належним чином, проте, фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуто, що мало наслідком звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості.
Судом першої інстанції задоволено позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами, нарахованими на підставі статті 625 ЦК, відмовлено у стягненні неустойки. Рішення суду оскаржено позивачем в частині стягнення неустойки, тому, в силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції рішення суду перевіряється в частині відмови у стягненні неустойки та, відповідно, не перевіряється в іншій частині.
Суд не приймає доводи апеляційної скарги щодо стягнення неустойки з огляду на наступне. 
3 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) прийнято постанову щодо стягнення грошових коштів по договору приєднання, за змістом якої банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 
Із аналізу прийнятої Великою Палатою Верховного Суду в справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) постанови від 3 липня 2019 року, висновки якої щодо застосування відповідних норм права в силу положень частини 4 статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню, встановлено, що Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених раніше у рішеннях Верховного Суду України, та орієнтувала судову практику у справах, де банк звертається до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором, укладеним шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на те, що на підставі норм матеріального права, які застосовуються до стандартної (типової) форми кредитного договору, не підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами та застосуванню відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
За таких обставин, враховуючи вищевказаний правовий висновок, суд констатує відсутність підстав для задоволення із заявлених банком правових підстав вимог в частині стягнення неустойки.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що 14 червня 2018 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, де підтвердив, що отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування. Однак, даний доказ не було надано до суду першої інстанції, як наслідок, оцінку даному доказу не надано в рішенні. Процесуальні підстави для прийняття нового доказу в суді апеляційної інстанції та покладення його, як то бажає банк, в основу рішення про стягнення неустойки, відсутні. 
Крім того, з наданого банком розрахунку заборгованості не можливо встановити період, за який нараховано неустойку та на яку суму (заборгованість визначена за накопичувальним підсумком). З 18 серпня 2018 року кредитний ліміт встановлено 0,00 грн. (операція зі зменшення кредитного ліміту), останнє користування відповідачем коштами було 24 березня 2018 року, надалі виписка по картковому рахунку містить лише дані про операції банку по списанню відсотків, нарахуванню пені тощо. 
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 12 серпня 2021 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи; клопотань про відкладення розгляду справи не подано. Отже, суд завершує розгляд справи за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення. 
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині неустойки (пені, штрафу) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 25 серпня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська
Судді Г.Я.Колесніков 
Є.С.Сєвєрова