УХВАЛА

19 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 340/3042/20
адміністративне провадження № К/9901/24030/21
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Буд Інвест» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18  листопада 2020  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021  року у справі № 340/3042/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Буд Інвест» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті-Буд Інвест» звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії Комісії Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області, яка приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних щодо зупинення реєстрації податкових накладних, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Буд Інвест» (39504640) і направлених для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних № 617 від 11  квітня 2019 року; № 618 від 16 квітня 2019  року; № 622 від 10 червня 2019 року; №  623 від 11 червня 2019 року; № 624 від 14  червня 2019 року; № 625 від 19 червня 2019  року: № 626 від 28 серпня 2011 року; № 627 від 29 серпня 2019 року: № 634 від 05  листопада 2019 року; № 635 від 11 листопада 2019  року; № 636 від 12 листопада 2019 року; № 637 від 13 листопада 2019 року;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні № 617 від 11 квітня 2019 року; № 618 від 16  квітня 2019 року; № 622 від 10 червня 2019 року; № 623 від 11 червня 2019 року; № 624 від 14 червня 2019 року; № 625 від 19 червня 2019 року: № 626 від 28 серпня 2011  року; №  627 від 29 серпня 2019 року: № 634 від 05 листопада 2019 року; № 635 від 11 листопада 2019 року; № 636 від 12 листопада 2019 року; № 637 від 13  листопада 2019 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020  року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10  лютого 2021 року, у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 24 березня 2021 року (провадження № К/9901/9486/21) та від 28 квітня 2021 року (провадження К/9901/12462/21) було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
01 липня 2021 року до Верховного Суду надійшла втретє подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Буд Інвест» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі № 340/3042/20.
Під час перевірки втретє поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто, зокрема, ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021  року.
Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, на момент звернення до суду касаційної інстанції, скаржник повинен зазначити конкретний пункт частини четвертої статті 328 КАС України, конкретну підставу касаційного оскарження судових рішень, визначену частиною четвертою статті 328 КАС України та навести відповідне обґрунтування зазначених підстав.
У поданій касаційній скарзі скаржником, з посиланням на абзаци «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначено, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, має виняткове значення для позивача, тобто зазначено про можливість оскарження у касаційному порядку судових рішень у цій справі, яка є справою незначної складності.
Водночас у касаційній скарзі скаржником не наведено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Крім того, Верховний Суд у своїх ухвалах про повернення касаційної скарги вже звертав увагу скаржника на те, що у касаційній скарзі останній посилається на правову позицію Верховного Суду пов`язану з критеріями оцінки доказів та висновками здійсненими за результатами їх дослідження.
Наведені скаржником постанови Верховного Суду ухвалені за інших фактичних обставин справ, установлених судами, тому посилання скаржника на те, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаних постановах Верховного Суду, є безпідставними
Звертаючись до суду з касаційною скаргою втретє, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом.
Змістовно обґрунтування касаційної скарги абсолютно не змінилося.
Подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Буд Інвест» на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020  року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021  року у справі № 340/3042/20 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов