ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 серпня 2021 року                                                                                м.Суми
                                                               Справа №591/3905/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1178/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Ткачук С. С. 
сторони: 
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - Головне управління Національної поліції в Сумській області,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми  від 24 червня 2021 року про повернення  позовної заяви, постановлену у складі судді Ніколаєнко О.О., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, -
                                                  В С Т А Н О В И В:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: Державна казначейська служба України, в якому просить:
- забезпечити виконання норм прямої дії ст. 3 Конституції України щодо головного обов`язку держави, ст.ст. 2, 5, 10, 18 ЦПК України та захистити права та інтереси позивача від порушень з боку відповідачів - органів державної влади, їх посадових і службових осіб шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду заявленого позову та визнати невчинення відповідачем імперативно встановлених обов`язків про негайне здійснення заходів на припинення порушень щодо негайного припинення порушень його конституційних прав;
- покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду на ГУНП в Сумській області за фактом неефективності ведення відповідачем досудового розслідування та надмірну більш 8-ми років тривалість кримінального провадження № 12013200440000347 від 10 січня 2013 року, у якому позивач є потерпілою особою, що призвело до порушення права ОСОБА_1  за ст. 51 Конституції України, та наявний причинно-наслідковий зв`язок між незаконними діями і бездіяльністю відповідача та заподіяння моральної шкоди позивачу, про відшкодування якої заявлено позов за порушенням та невиконанням: норм прямої дії ст. ст.3, 5, 8, 19, 22, 51, 55, 56, 64, 68, 129-1 Конституції України, висновків Постанов Верховного Суду та судових рішень, що набрали законної сили;
- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету на його користь на відшкодування завданої шкоди незаконними діями (бездіяльності) прокуратури Сумської області моральну шкоду на загальну суму 1 400 000, 00 грн та перерахувати зазначені кошти на визначений у позові рахунок.

Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 24 червня 2021 року позовну заяву повернув позивачу.
Вказану ухвалу суду позивач оскаржив в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, зазначивши недоліками те, що позовні вимоги і обставини на їх обгрунтування мають викладатися ліконічно, чітко, зрозуміло, з використанням юридичної термінології, всупереч ч. 2 ст. 185 ЦПК України не зазначила, якими способами він має їх усунути та якими нормами права такі вимоги встановлені до нього, як до позивача.
Вважає, що місцевим судом не виконано вимоги ст. 2 ЦПК України щодо завдання цивільного судочинства, яким є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Всупереч ст. 185 ЦПК України оскаржувана ухвала суду не встановлює способу її виконання та в порушення ст. 260 ЦПК України не містить в мотивувальній частині зазначення мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону з зазначенням конкретних статей, якими керувався суддя, постановляючи ухвалу. 
Вважає повернення позовної заяви передчасним.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 15 червня 2021 року вказану позовну заяву  ОСОБА_1   залишив без руху з тих підстав, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: заявлені  позивачем  позовні вимоги є некоректними та нечіткими, тому позивачу необхідно визначитися з вимогами та сформулювати їх відповідно до ст. 16 ЦК України; в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить викладу обставин якими позивач обґрунтовує вимогу про визнання невчинення відповідачем імперативно встановлених обовязків про негайне здійснення заходів на припинення порушень щодо негайного припинення порушень конституційних прав позивача; у позовній заяві відповідачем зазначено ГУНП в Сумській області, проте у прохальній частині позивач просить стягнути моральну шкоду на відшкодування завданої шкоди незаконними діями (бездіяльністю) прокуратури Сумської області, вказана особа не зазначена у позовній заяві як учасник справи; в порушення п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач не зазначив відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; в порушення п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України не зазначив відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; в порушення п. 8 ч.3 ст.175 ЦПК України позивач не зазначив щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів вказаних доказів; в порушення п. 9 ч. 3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; в порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
22 червня 2021 року на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 подано виправлений позов.
       Зарічний районний суд м. Суми ухвалою від 24 червня 2021 року у зв`язку з тим, що позивачем не було дотримано вимог п.п. 4,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України щодо змісту позовної заяви, не усунуто недоліки позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 15 червня 2021 року, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовну заяву повернув позивачу.
Проте погодитись з оскаржуваною ухвалою не можна, виходячи з наступного.
Форма і зміст позовної заяви передбачені положеннями ст. 175 ЦПК України, згідно пунктів 4 та 5 ч. 3 якої, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визнати у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів що підтверджують вказані обставини. 
Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції зазначив, зокрема, що заявлені позивачем позовні вимоги є неконкректними та нечіткими, тому позивачу необхідно визначитися з вимогами та сформулювати їх відповідно до ст. 16 ЦК України, та крім того, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свою вимогу про визнання невчинення відповідачем імперативно встановлених обов`язків про негайне здійснення заходів на припинення порушень щодо негайного припинення порушень конституційних прав позивача.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав   та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.
Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
При зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сам визначив спосіб захисту його порушених прав. Ч. 3 ст. 175 ЦПК України не містить вказівки щодо формулювання позовних вимог відповідно до ст. 16 ЦК України.
При цьому, недоліків, які б унеможливлювали розгляд справи, позовна заява не містить.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6;  379, 381-382 ЦПК України,  суд - 
                                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми  від 24 червня 2021 року про повернення  позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа: Державна казначейська служба України про забезпечення виконання норм прямої дії Конституції України та захист прав та інтересів особи, визнання невчинення ГУНП в Сумській області обов?язків, покладення цивільної відповідальності за завдання шкоди на ГУНП в Сумській області, стягнення моральної шкоди  - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач:                                                 Т.А. Левченко 

Судді:                                                               О.Ю.Кононенко

                                                                               С.С. Ткачук