ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20558/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                              Файдюка В.В.
суддів:                                        Земляної Г.В.
                                                  Мєзєнцева Є.І.
При секретарі:                              Марчук О.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В :
Державне підприємство «Готель «Козацький» Міністерства оборони України (далі - позивач, ДП «Готель «Козацький») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві (надалі - відповідач, ГУ ДПС в м. Києві), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 08 серпня 2019 року № 3362615147.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ДП «Готель «Козацький» у 1-му кварталі 2019 року не здійснювало діяльності щодо здачі в оренду державного майна, а саме приміщення Міноборони за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5, яке перебуває в його господарському віданні, а тому протиправним є зменшення йому спірним податковим повідомленням-рішенням суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 50 918,00 грн. за таке правопорушення.
Натомість, таке приміщення було примусово зайнято іншою юридичною особою, а саме ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» ще з 2014 року, що підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/4153/19, яким встановлено незаконність перебування вказаної організації у цьому приміщенні та відсутність укладеного з нею договору № 01-10/2014 про відшкодування витрат ознак оренди.
Крім того, позивач стверджує, що всі конструкції цього приміщення непридатні до експлуатації і 10 грудня 2008 року його будівля була виведена з експлуатації.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року позовні вимоги - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 08 серпня 2019 року № 3362615147. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що ДП «Готель «Козацький» надавало громадській організації «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» послуги з оренди приміщення за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5 на безоплатній основі. При цьому, такі правовідносини між позивачем і зазначеною громадською організацією підтверджуються договором про відшкодування витрат віл 01 жовтня 2014 року № 01-10/2014, відповідно до якого ГО відшкодовує позивачу витрати на електропостачання, водовідведення, сплату земельного податку та витратні матеріали.
Вказано, що на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення рішення Господарського суду м. Києва по справі №910/4153/19 не набрало законної сили, а т ому не могло бути врахованим під час встановлення податковим порушенням.
Зазначено, що для розрахунку суми спірного податкового зобов`язання відповідачем було застосовано Методику розрахунку орендної плати за державне майно, затверджену постановою КМУ від 04 жовтня 1995 року № 786.
Державне підприємство «Готель «Козацький» подало відзив на апеляційну скаргу податкового органу, в якому заперечувало проти її задоволення, наполягало на законності оскаржуваного рішення.
Згідно ч.1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ДП «Готель «Козацький» (код ЄДРПОУ 14303572) зареєстровано як юридична особа, перебуває на обліку в ГУ ДПС у м. Києві.
На підставі наказу Міністерства оборони України №81 від 24 квітня 1993 року актом прийому-передачі б/н від 19 травня 1994 року до господарського відання ДП «Готель Козацький» Міністерства оборони України були передані приміщення за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5 (будівлі готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлю готелю (лазні) площею 86,3 кв.м, прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м).
Позивач є балансоутримувачем зазначеного державного майна, а його власником - Міністерство оборони України.
У березні 2014 року у вказаних приміщеннях готелю за зверненням голови Київської міської державної адміністрації № 327 від 18 березня 2014 року до Міністра оборони України було розташовано учасників (активістів) подій на Майдані Незалежності у м. Києві.
04 червня 2014 року здійснено державну реєстрацію ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Патріот України», а 23 лютого 2015 року назву ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Патріот України» змінено на ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов».
01 жовтня 2014 року між ДП «Готель «Козацький» Міністерства оборони України та ГО «Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту «Патріот України» укладено договір № 01-10/2014 про відшкодування витрат, предметом якого є відшкодування витрат за послуги підприємства з електропостачання, водопостачання, водовідведення, витрат по сплаті земельного податку (виключно за земельну ділянку, на якій розташовується об`єкт) та вартість витратних матеріалів корпусу підприємства за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5, у зв`язку з розташуванням на об`єкті навчально-мобілізаційного центру Полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області.
Пунктом 1.3 вказаного договору сторони погодили, що з 15 березня 2014 року на об`єкті розташовується навчально-мобілізаційний центр Полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області (що раніше називався Батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області), який бере активну участь в антитерористичній операції на сході України.
Про розташування з 15 березня 2014 року навчально-мобілізаційного центру Полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області в будівлі готелю за адресою: м. Київ, вул. Шевченка, 5, листом № 26.12/2014-77 від 26 грудня 2014 року Полку патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області було  проінформовано Київську торгово-промислову палату.
Водночас, відповідно до наданої Головним управлінням МВС України в Київській області інформації, Батальйон патрульної служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС у Київській області в структурі Головного управлінні діє тільки з червня 2014.
Фактичне використання ГО «Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» приміщень за адресою: м. Київ, провулок Шевченка, 5, а саме: будівлі готелю площею 1151,5 кв.м; прибудови до будівлі готелю площею 238,6 кв.м; прибудови до будівлі готелю (лазні) площею 86,3 кв.м;  прибудови до будівлі готелю площею 176 кв.м, зафіксовано в аудиторському звіті від 05 березня 2019 року, складеному Державною аудиторською службою України за результатами державного фінансового аудиту Державного підприємства «Готель Козацький» за період з 01 січня 2014 року по 30 вересня 2018 року.
21 січня 2019 року позивач надіслав на адресу місця знаходження ГО «Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов», зазначену у Додатковій угоді № 05-03/2015 до Договору, і на адресу: м. Київ, пров. Шевченка, 5, вимогу про звільнення приміщення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15 липня 2019 року у справі № 910/4153/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01 жовтня 2019 року, встановлено, що укладений між ДП «Готель «Козацький» та ГО «Товариство сприяння Збройним силам України та військово-морському флоту «Азов» договір про відшкодування витрат від 01 жовтня 2014 року № 01-10/2014 не породжує жодних відносин оренди, оскільки предметом його регулювання не є правовідносини щодо користування спірним майном.
Також у вказаному судовому рішенні встановлено, що ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» не набувало у передбаченому законом порядку права на користування приміщеннями за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5.
У 2019 році ГУ ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «Готель «Козацький», за результатами якої складено акт від 03 липня 2019 року № 136/26-15-14-07-01-10/14303572, яким встановлено порушення позивачем п.п. 44.1, 44.2, 44.6, ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України.
Такі висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що позивач занизив дохід від здачі в оренду державного майна, а саме приміщень за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5, у 1-му кварталі 2019 року.
На підставі висновків зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення від 08 серпня 2019 року № 3362615147, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 50 918,00 грн.
Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному досудовому порядку до ДПС України. Рішенням ДПС України від 17 жовтня 2019 року № 5850/6/99-00-08-050-1 скаргу ДП «Готель «Козацький» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 3362615147 - без змін.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що громадська організація «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов» самовільно займала приміщення за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5, таке приміщення не передавалося їй в оренду, позивач з нього не отримував жодного доходу. Крім того, при розрахунку спірних податкових зобов`язань контролюючим органом незалежної оцінки приміщення не проводилося, експертна установа (спеціаліст) не залучалася і такий показник як при складанні акта перевірки, так і при винесення спірного податкового повідомлення-рішення в податкового органу був відсутній, тобто розрахунок податкового зобов`язання здійснено невірно.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Пунктами 44.1, 44.2 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п. 135.1.1 п. 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (далі - Методика).
Пункати 2, 3, 8 вказаної Методики передбачено, що розмір орендної плати встановлюється договором оренди між орендодавцем та орендарем.
У разі коли орендодавцем нерухомого майна (будинку, споруди, приміщення) є державне підприємство, установа, організація, розмір орендної плати погоджується з органом, визначеним в абзаці другому статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
До плати за оренду індивідуально визначеного майна не включаються витрати на утримання орендованого майна та плата за послуги, які відповідно до укладених угод зобов`язуються надавати орендарю державне підприємство, організація, господарське товариство, на балансі яких перебуває це майно.
У разі оренди нерухомого майна (крім оренди нерухомого майна фізичними та юридичними особами, зазначеними у пункті 10 цієї Методики) розмір річної орендної плати визначається за формулою:
Опл = Вп х Сор/100,
де Вп - вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки (у разі передачі в оренду нерухомого майна державного підприємства із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні вартість орендованого майна визначається шляхом проведення стандартизованої оцінки), грн.; Сор - орендна ставка.
Незалежна оцінка вартості об`єкта оренди повинна враховувати його місцезнаходження і забезпеченість інженерними мережами. Результати незалежної оцінки є чинними протягом 6 місяців від дати оцінки, якщо інший термін не передбачено у звіті з незалежної оцінки.
Отже, з наведених норм вбачається, що господарські операції щодо здачі в оренду нерухомого майна державної форми власності підлягають податковому обліку.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач, наполягаючи на тому, що приміщення за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5 було передано позивачем в оренду на безоплатній основі громадській організації «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов», не надає жодних доказів, які б підтверджували такі обставини.
Натомість, як було зазначено вище, рішенням господарського суду у справі № 910/4153/19, яке набрало законної сили, встановлено, що зазначена громадська організація самовільно займала приміщення за вказаною адресою і що таке приміщення не передавалося їй в оренду ані позивачем, ані безпосередньо його власником - Міноборони.
Крім того, судовим рішенням у вказаній справі також встановлено, що договір про відшкодування витрат № 01-10/2014, укладений між позивачем і цією ГО, на який податковий орган посилається як на доказ правовідносин з оренди, не має ознак договору оренди.
Відповідно до ч.4 статті 78 КАС України, судове рішення у справі № 910/4153/19 та встановлені ним обставини мають преюдиціальне значення для вирішення даної адміністративної справи.
Оскільки жодних документів про постачання послуг позивачем у даних правовідносинах відповідачем не досліджувалось, інформації про фактичний дохід, окрім спрямованого на відшкодування витрат, акт перевірки не містить, то відповідачем помилково сформовано висновок про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 20  918,00 грн.
Також відповідач стверджує, що правовідносини оренди між позивачем і громадською організацією підтверджуються договором про відшкодування витрат від 01 жовтня 2014 року № 01-10/2014, відповідно до якого ГО відшкодовує позивачу витрати на електропостачання, водовідведення, сплату земельного податку та витратні матеріали, але такі доводи податкового органу суперечать безпосередньо Методиці, на яку він сам посилається та відповідно до пункту 3 якої такі витрати не входять до орендної плати.
Слід також зазначити, що нормами Методики чітко визначено порядок розрахунку орендної плати державного нерухомого майна і одним з обов`язкових елементів такого розрахунку є показник незалежної оцінки відповідного майна. Однак, в даному випадку при розрахунку спірних податкових зобов`язань контролюючим органом незалежної оцінки приміщення за адресою: м. Київ, пров. Шевченка, 5 не проводилося, відповідна експертна установа (спеціаліст) не залучалася і такий показник як при складанні акту перевірки, так і при винесення спірного податкового повідомлення-рішення в податкового органу був відсутній.
Відповідно, твердження відповідача щодо правомірності проведення ним розрахунку суми в розмірі 50918,00 грн., на яку позивачу зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, є необґрунтованими і безпідставними.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 08 серпня 2019 року № 3362615147 є протиправним, тому підлягає скасуванню.
Оскільки суб`єкт владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення не виконав, не навів підстав незаконності оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм матеріального чи процесуального права, то підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Окремо колегія суддів зауважує, що в апеляційній скарзі відповідач жодним чином не вказує на те, у чому полягає порушення судом першої інстанції норм процесуального права та/або неправильне застосування норм матеріального права. Зміст апеляційної скарги не розкриває суть порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки скаржником не зазначено, яку саме нopму порушено, у чому полягає таке порушення та чи є таке порушення підставою для скасування рішення.
Так, відповідно до п. 6 ч. 2 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України в апеляційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.
Натомість, в апеляційній скарзі лише продубльовано зміст акту перевірки та відзиву на адміністративний позов. При цьому, відповідач не вказав жодних доводів, які б вказували на порушення позивачем податкового законодавства з огляду на встановлену на даний час обставину відсутності укладеного договору оренди між ДП «Готель «Козацький» та ГО «Товариство сприяння Збройним Силам України та військово-морському флоту «Цивільний корпус «Азов».
В той же час, всі аргументи Головного управління ДПС у м. Києві, зазначені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, їм була надана належна правова оцінка. Жодних інших аргументів, відмінних від заявлених в суді першої інстанції, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, в апеляційній скарзі не зазначено.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331  КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.
Повний текст рішення виготовлено 06 липня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                      В.В. Файдюк
                     
                     Судді:                                                             Г.В. Земляна
                                                                                                    
                                                                                          Є.І. Мєзєнцев