ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року 
м. Київ

Справа №  923/410/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача - не з`явилися, 
третьої особи-1 - Гриценка Д. В. (адвокат),
третьої особи-2 - не з`явилися, 
прокуратури - Гребеник І. А. (посвідчення від 09.01.2020 № 054690),
розглянув касаційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Херсонської області від 24.12.2020 (суддя Павленко Н. А.) і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 (головуючий - Колоколов С. І., судді  Разюк  Г.  П., Савицький Я. Ф.) у справі
за позовом Прокурора - заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст-Фуд" 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Істрейт",
2) ОСОБА_1 ,
про  розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути земельну ділянку.
Короткий зміст і підстави позовних вимог
1. У квітні 2020 року Прокурор - заступник керівника Херсонської місцевої прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Херсонської міської ради (далі - Херсонська міськрада, Міськрада, орендодавець) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом (з урахуванням заяви від  23.06.2020 № 35-1316-20) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст-Фуд" (далі - ТОВ "Фаст-Фуд", Товариство, орендар) про: 1)  розірвання укладеного між Херсонською міськрадою та ТОВ "Фаст-Фуд" договору оренди земельної ділянки від 04.08.2011, зареєстрованого 30.12.2011 за №  651010004000491 (далі - договір оренди від 04.08.2011), з урахуванням додаткової угоди від 31.05.2016 до вказаного договору, в частині земельної ділянки площею 0,0438 га (кадастровий номер 6510136900:01:001:1427), наданої під благоустрій прилеглої території; 2)  зобов`язання  Товариства повернути до комунальної власності Херсонської міськради земельну ділянку площею 0,0438 га вартістю 609612,78 грн, кадастровий номер 6510136900:01:001:1427, розташовану по Бериславському шосе б/н у м.  Херсоні (далі - спірна земельна ділянка), з посиланням на положення статей 526, 629, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 52, 80, 96, 152, 206 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 14, 288 Податкового кодексу України (далі - ПК України), статей  15, 24, 25, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", статті 23 Закону України  "Про прокуратуру".
2. Позовна заява обґрунтовується істотним порушенням відповідачем умов договору оренди від 04.08.2011 у частині обов`язку зі щомісячної та у повному обсязі сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, а також нецільовим використанням орендарем цієї земельної ділянки.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 24.12.2020, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від  22.04.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.
4. Рішення та постанова мотивовані посиланням на положення статей 16, 526, 610, 651, 792 ЦК України, статей 20, 96, 141, 143, 144, 206, 211 ЗК України, статей 174, 193, 291 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 14, 287, 288 ПК України, статей  13, 15, 21, 24, 25, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", статей 13, 14, 73, 74, 76, 77, 86, 236, 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з урахуванням яких суди дійшли висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на недоведеність передбачених законом підстав для розірвання договору оренди від 04.08.2011, оскільки: 1) з наданих Прокурором доказів неможливо встановити наявність систематичної несплати орендних платежів (два та більше разів), а також неможливо встановити розмір несплаченої орендної плати (суму заборгованості) та період, за який вона не сплачувалася, реальну шкоду, завдану другій стороні договору, та того, що сторона позбавлена можливості отримати очікуване при укладенні договору; 2)  долучені Прокурором акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.03.2019 та від  14.05.2019 не є належними доказами використання ТОВ "Фаст-Фуд" земельної ділянки площею 0,0438 га не за цільовим призначенням, позаяк допустимим доказом користування земельною ділянкою не за цільовим призначенням є документи, що свідчать про невиконання вказівок (розпоряджень) спеціально уповноваженого органу виконавчої влади із питань земельних ресурсів, натомість матеріали справи не містять як доказів надання державним інспектором по використанню та охороні земель порушнику земельного законодавства вказівок про припинення правопорушення, так і доказів дотримання строку звернення до органу виконавчої влади з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою; 3) чинне земельне законодавство не визначає такого виду порушення як використання земельної ділянки одним масивом.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, перший заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
6. На обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме положень статей 526, 610, 651 ЦК України, статей  141, 143, 144 ЗК України, статті 41 ПК України, статті 32 Закону України "Про оренду землі", статті 35 Закону України "Про охорону земель", статей 86, 236 ГПК України, наголошуючи на наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу, оскільки суди не врахували висновків щодо застосування норм статті 41 ПК України, статей 526, 610, 651 ЦК України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19 та від 10.01.2019 у справі №  904/3953/17, а саме висновків щодо належності та допустимості інформації органів державної податкової служби України як доказу систематичної несплати орендної плати за землю.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
7. Відповідач, позивач і третя особа-2 відзивів на касаційну скаргу не подали.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Істрейт" (далі - ТОВ "Істрейт") своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу в строк (до 21.07.2021), передбачений частиною 1 статті 251 ГПК України, не скористалося, що в силу положень частини 9 статті 165 та частини 1 статті 301 цього Кодексу унеможливлює прийняття до уваги доводів відзиву, фактично поданого третьою особою-1 29.07.2021, тобто зі значним пропуском встановленого процесуального строку та за відсутності поважних причин для його поновлення, що, в свою чергу, відповідно до частини  2 статті 118 ГПК України зумовлює залишення без розгляду відзиву ТОВ "Істрейт" на касаційну скаргу.
Розгляд справи Верховним Судом 
8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від  29.06.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Херсонської області від 24.12.2020 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі №  923/410/20 та призначено розгляд цієї справи у судовому засіданні на 17.08.2021 о 15:15.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
9. 04.08.2011 між Херсонською міськрадою (орендодавець) та ТОВ "Фаст-Фуд" (орендар) укладено договір оренди, за умовами пунктів 1, 2 якого орендодавець на підставі рішення міської ради від 31.05.2011 № 232 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки несільськогосподарського призначення, загальною площею 0,4987 га, у тому числі: ділянка № 1 площею  0,2100 га під кафе експрес-харчування з автозаправною станцією; ділянка № 2 площею 0,2887 га під благоустрій прилеглої території скверу, яка знаходиться у м. Херсоні, по Бериславському  шосе, б/н, із земель що перебувають в оренді ТОВ  "Фаст-Фуд".
10. У пунктах 9, 16, 17 договору оренди від 04.08.2011 сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем з 31.05.2011 у грошовій формі у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,2887 га та 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,2100 га. Цільове використання земельної ділянки: категорія земель ділянки № 1 - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення та категорія земель ділянки № 2 - землі рекреації.
11. Договір оренди від 04.08.2011 зареєстровано в Управлінні Держкомзему в місті Херсоні Херсонської області 30.12.2011 за № 651010004000491.
30.12.2011 було складено акт про приймання-передачу земельної ділянки в натурі, відповідно до якого Херсонська міськрада передала земельну ділянку в натурі ТОВ  "Фаст-Фуд" у м. Херсоні, по Бериславському шосе, б/н, загальною площею  0,4987 га, у тому числі: ділянку № 1 площею 0,2100 га - під кафе експрес-харчування з автозаправною станцією; ділянку № 2 площею 0,2887 га - під благоустрій прилеглої території скверу.
12. 30.04.2012 Товариство звернулося до Міськради з нотаріально посвідченою заявою, в якій просило у зв`язку із продажем належного ТОВ "Фаст-Фуд" об`єкта нерухомого майна: кафе експрес-харчування з автозаправною станцією, що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Бериславське шосе, б/н, здійснити вилучення з користування ТОВ "Фаст-Фуд" земельної ділянки № 1 площею 0,2100га, кадастровий номер 6510136900:19:002:0074, під кафе експрес-харчування з автозаправною станцією, що знаходиться по Бериславському шосе, б/н у м. Херсоні, та прийняти рішення щодо передачі земельної ділянки її реальному користувачу.
13. На підставі рішення Херсонської міськради від 28.04.2016 № 188 "Про затвердження Товариству з обмеженою відповідальністю "Фаст-Фуд" проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки у зв`язку зі зміною їх цільового призначення, зміну цільового призначення земельної ділянки, внесення змін до договору оренди земельної ділянки та його поновлення" серед іншого було вирішено внести зміни до договору оренди від 04.08.2011, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області 30.12.2011 за №  651010004000491, у частині цільового призначення земельної ділянки, а саме: читати: "загальною площею 0,2887 га, у тому числі: ділянку площею 0,2449 га - під будівництво та обслуговування автостанції з магазином продовольчих та промислових товарів, та ділянку площею 0,0438 га - під благоустрій прилеглої території", у зв`язку зі зміною цільового призначення частини ділянки, та поновити договір оренди земельної ділянки із моменту закінчення строку його дії шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки загальною площею 0,2887 га, у тому числі: ділянку площею 0,2449 га - під будівництво та обслуговування автостанції з магазином продовольчих товарів; ділянку площею  0,0438 га - під благоустрій прилеглої території, по Бериславському шосе, б/н, строком на 10 років. Кадастровий номер земельної ділянки площею 0,2449 га - 6510136900:01:001:1426. Кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0438 га - 6510136900:01:001:1427.
14. 31.05.2016 між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди від  04.08.2011, за умовами якої узгоджено внесення змін у частині кадастрових номерів земельних ділянок на підставі рішення Херсонської міськради від  28.04.2016 № 188. Цією додатковою угодою сторони узгодили поновити строк дії договору оренди земельної ділянки на 10 років. Термін дії додаткової угоди з 31.05.2016 (момент закінчення строку дії договору  оренди) до 31.05.2026.
15. Відповідно до узгодженого сторонами розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку від 31.05.2016, відведену ТОВ "Фаст-Фуд", розмір  орендної плати за земельну ділянку площею 0,0438 га становить 18288,38 грн за рік.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що станом на 17.04.2020 земельна ділянка площею 0,0438, кадастровий номер 6510136900:01:001:1427, перебуває в оренді ТОВ "Фаст-Фуд".
16. У матеріалах справи містяться: листи Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 02.10.2018 та від 22.11.2018, у яких вказується, що станом на 02.10.2018 ТОВ "Фаст-Фуд" не подавалися до ДФС податкові декларації з плати на землю за 2016-2018 роки;
лист Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  11.06.2019, згідно з яким ТОВ "Фаст-Фуд" не звітує до Херсонського управління ГУ  ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі за земельні ділянки загальною площею 0,2887 га, надані Товариству у користування відповідно до договору оренди землі від 30.12.2011 № 65101000491 та додаткової угоди від  31.05.2016 № 02160023. Станом на 11.06.2019 за даними інтегрованої картки платника за кодом платежу 18010600 стаття 00 "орендна плата з юридичних осіб", по підприємству ТОВ "Фаст-Фуд" обліковується податковий борг у сумі 20398,74 грн згідно податкового повідомлення-рішення;
листи Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  14.08.2019 та від 21.11.2019, у яких зазначається, що перевіркою ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 21.02.2019 донараховано орендну плату за земельну ділянку площею 0,0438 га під благоустрій прилеглої території за період з 31.05.2016 по 31.12.2017 у розмірі 30103,06 грн.
лист Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  11.02.2020, в якому вказано, що ТОВ "Фаст-Фуд" не звітує до Херсонського управління ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі за земельні ділянки загальною площею 0,2887 га, надані Товариству у користування за договором оренди землі від 30.12.2011 №65101000491 та додатковою угодою від  31.05.2016 № 02160023 та не сплачує податкові зобов`язання по орендній платі за вказані ділянки;
лист Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  29.09.2020, в якому повторно вказано інформацію, викладену в листі від  11.02.2020, та зазначено, що станом на 29.09.2020 податковий борг ТОВ "Фаст-Фуд" по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності, який виник 23.11.2017, становить 980719,11 грн.
Позиція Верховного Суду
17. Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.
18. В основу оскаржуваних рішення та постанови покладено висновок місцевого та апеляційного господарських судів про недоведеність систематичної несплати Товариством орендної плати та нецільового використання ним спірної земельної ділянки як підстав для розірвання договору оренди від 04.08.2011 у зв`язку з його істотним порушенням у розумінні частини 2 статті 651 ЦК України.
19. Колегія суддів не погоджується з передчасним висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі та водночас вважає обґрунтованим твердження скаржника про неврахування апеляційним судом під час ухвалення оскаржуваної постанови висновку щодо застосування положень статей 526, 610, 651 ЦК України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19 та від 10.01.2019 у справі №  904/3953/17, з огляду на таке.
20. Відповідно до статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.  Плата за землю справляється відповідно до закону.
21. Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
22. Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до  ПК України).
23. Положеннями статей 24, 25 Закону України "Про оренду землі" визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної    ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
24. Згідно з частинами 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.
25. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
26. Пунктом "д" частини 1 статті 141 ЗК України визначено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
27. Разом з тим згідно з частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
28. Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід зазначити, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 у справі №  6-1449цс17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17).
29. Звертаючись з цим позовом, Прокурор наголошує на наявності передбачених частиною 2 статті 651 ЦК України підстав для дострокового розірвання договору оренди від 04.08.2011 у зв`язку з систематичною (у період з 31.05.2016 по 31.12.2017) несплатою Товариством орендної плати за спірну земельну ділянку, з посиланням на підтвердження такого істотного порушення договору листами Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  11.06.2019, від  14.08.2019, а також листами Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  11.02.2020 і від  29.09.2020. 
30. Застосовуючи норми статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України, статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі", Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від  10.02.2021 у справі № 923/1001/19 зі спору, що виник з подібних земельних правовідносин, сформулював такий правовий висновок: 
"Оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, орендна плата відповідачем-1 вносилась з порушення пункту 11 договору оренди, що підтверджується листом Генічеського управління Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 17.02.2020 №1653/9/21-22-52-04-Н про наявність у ПСП "Новогригорівське" станом на 01.02.2020 заборгованості за період жовтень-грудень 2019 року у сумі 188922,13 грн.
Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".
31. У свою чергу, у пункті 6.15 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду та від 10.01.2019 у справі №  904/3953/17 міститься схожий правовий висновок:
"З огляду на те, що внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди, позивач позбавлений можливості отримувати орендні платежі, на які він розраховував під час укладення цього договору, зазначені порушення визнані судами попередніх інстанцій істотними, наведене є підставою для розірвання договору в судовому порядку. При цьому, листом Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі міста Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 16.03.2017 та довідкою Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі міста Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області підтверджено, що протягом 2015 року відповідач взагалі не сплачував орендну плату, відповідач не сплачував орендну плату протягом січня-лютого 2016 року, квітня 2016 року, липня 2016 року, вересня 2016 року, травня, червня 2017 року, серпня вересня 2017 року, а в інші місяці орендна плата сплачувалася не в повному обсязі". 
32. Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
33. Відповідно до підпункту "в" пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції мають бути зазначені мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
34. Зважаючи на те, що відповідно до узгодженого сторонами розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку від 31.05.2016, відведену ТОВ "Фаст-Фуд", розмір річної орендної плати за земельну ділянку площею 0,0438 га становить  18288,38 грн, на порушення положень статей 86, 236, 269, 282 ГПК України суди попередніх інстанцій помилково не надали належної правової оцінки наявним у справі копіям листа Головного управління ДФС у Херсонській області, АРК та м.  Севастополі від  14.08.2019 і листів Головного управління ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від  11.02.2020, від  29.09.2020, зі змісту яких вбачається, що, враховуючи виділення Херсонською міськрадою орендарю земельної ділянки площею 0,0438 га додатковою угодою лише з 31.05.2016, донарахування Товариству орендної плати за результатами проведеної перевірки по вказаній ділянці за період з 31.05.2016 по 31.12.2017 становить 30103,06 грн. 
35. Наведеним спростовується покладений в основу оскаржуваних судових рішень висновок судів попередніх інстанцій про неможливість встановлення як систематичної несплати орендних платежів (два та більше разів), так і розміру несплаченої орендної плати (суми заборгованості) та періоду, за який вона не сплачувалася.
36. З огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).
Схожий за змістом висновок про передчасність відмови в позові у зв`язку з неможливістю встановлення суми заборгованості та недостатності поданих позивачем доказів за умов неподання відповідачем контррозрахунку викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.11.2018 у справі №  922/4404/17.
37. У зв`язку з цим колегія суддів зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій, обмежившись посиланням на суперечливість нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наведеної у листі ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 11.02.2020 і визначеної в узгодженому сторонами розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку від 31.05.2016, який є додатком до додаткової угоди від 31.05.2016 до договору оренди від 04.08.2011, а також вибірково зобов`язавши Прокурора ухвалою від 23.07.2020 надати до суду докази систематичної несплати Товариством орендної плати із зазначенням періодів такої несплати та розміру заборгованості, не витребували від відповідача контррозрахунку відповідної заборгованості, що може свідчити про недотримання принципів змагальності сторін та пропорційності господарського судочинства.      
38. Крім того місцевий та апеляційний господарські суди залишили поза увагою та не перевірили тих обставин, що наявність податкової заборгованості ТОВ "Фаст-Фуд" з орендної плати в загальній сумі 980719,11 грн підтверджується такими, що набрали законної сили рішеннями Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 у справі № 320/6826/18 та від 29.04.2020 у справі № П320/355/20, згідно з якими стягнуто з Товариства на користь місцевого бюджету зазначену суму податкового боргу. 
39. За таких обставин касаційна інстанція вважає, що зумовлена вищенаведеним невизначеність дійсного обсягу заборгованості орендаря з орендної плати за спірний період з причин суперечливого визначення податковим органом розміру нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки не унеможливлює достеменне встановлення судами обставин допущення Орендарем систематичного порушення обов`язку з внесення орендної плати, яке (істотне порушення) може бути підставою для розірвання договору оренди від 04.08.2011.
40. Отже, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, отримала підтвердження під час касаційного провадження, оскільки апеляційний суд не врахував висновку щодо застосування положень статті 651 ЦК України, статті 32 Закону України "Про оренду землі" у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №  923/1001/19 і від 10.01.2019 у справі №  904/3953/17, а саме висновку щодо належності та допустимості інформації органів державної податкової служби України як доказу систематичної несплати орендної плати за землю, тому висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову є передчасним і таким, що не ґрунтується на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин і зібраних у справі доказів та доводів учасників справи.
41. Разом з тим колегія суддів не має права здійснити перевірку наданого Прокурором розрахунку розміру заборгованості, як і здійснити її перерахунок, оскільки достовірне з`ясування цих фактичних обставин виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України, та може бути проведено лише у ході нового розгляду справи.
42. Згідно з частиною 4 статті 310 ГПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
43. Зважаючи на те, що неправильне застосування норм матеріального права (статей 526, 610,  651 ЦК України, статті 141 ЗК України, статті 32 Закону України "Про оренду землі") і порушення норм процесуального права (статей 86, 236, 269 ГПК України) допустили суди першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги шляхом скасування оскаржуваних рішення та постанови і передачі справи на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
44. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
45. За наведених обставин висновок судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову не відповідає вимогам статей 86, 236, 269 ГПК України.
46. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема, за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
47. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку про необґрунтованість позовних вимог.
48. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, отримала підтвердження під час касаційного провадження, що у розумінні пункту 1 частини 3 статті 310 цього Кодексу в сукупності з відсутністю всебічного, повного та об`єктивного дослідження судами зібраних у справі доказів є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
49. Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.
Розподіл судових витрат
50. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу першого заступника керівника Одеської обласної прокуратури задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Херсонської області від 24.12.2020 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі №  923/410/20 скасувати. 
Справу №  923/410/20 передати на новий розгляд до Господарського суду Херсонської області.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                        Т. Б. Дроботова 

                                                              
                                                                                                 Н. О. Багай