П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

        08 липня 2021 року                                                                                                  місто Київ 
 
Єдиний унікальний номер справи 372/592/18
Номер провадження  22-ц/824/10242/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача -  Вербової І.М.,  суддів Головачова Я. В., Шахової О. В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Тиханського О. Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» про визнання незаконними дій, рішень загальних зборів, скасування внесків, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , в частині вирішення клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією, 
в с т а н о в и в :
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року (т. XІІІ а.с. 79-80) передано цивільну справу № 372/1592/18 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» про визнання незаконними дій, рішень загальних зборів, скасування внесків, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «База «Солнєчний луч», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 до Господарського суду Київської області.        
 
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 19 травня 2021 року ОСББ «Солнєчний луч» подало апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання про направлення справи за встановленою підсудністю, відмовити.
 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року закрито провадження у даній справі. 
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року вищевказану ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Разом з тим, ухвала Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року в частині закриття провадження у справі, набрала законної сили.
 
Скаржник зазначає, що оскільки ухвала про закриття провадження у справі є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, така ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
 
Таким чином, на думку скаржника, суд першої інстанції порушив положення ЦПК України, продовживши розгляд даної справи після закриття провадження у справі.
 
Скаржник вважає, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вийшов за межі повноважень суду першої інстанції та замість роз`яснення позивачу його права звернутися із позовною заявою до відповідного суду, прийняв рішення, що належить до компетенції суду апеляційної та касаційної інстанції.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 червня 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.
 
25 червня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, з відповідними підтвердженнями про направлення його усім учасникам справи.
 
З вказаного відзиву вбачається, що позивач не погоджується з доводами апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.
 
Позивач зазначає, що необхідність передати справу до Господарського суду Київської області виникла у зв`язку з тим, що в ході розгляду справи Верховний Суд дійшов висновку про те, що такі справи відносяться до юрисдикції господарських судів.
 
Позивач зазначає, що оскільки в ухвалі від 12 жовтня 2020 року суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, проте помилково не передав її за встановленою юрисдикцією, постановою апеляційного суду від 15 квітня 2021 року вищевказану ухвалу в частині відмови у задоволенні клопотання про передачу справи за встановленою юрисдикцією, скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Таким чином, судом першої інстанції на виконання вимог вищевказаної ухвали, було продовжено розгляд клопотання щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення  в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
 
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Передаючи справу до Господарського суду Київської області суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справі закрито відповідно до п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, а відтак, враховуючи подане позивачем клопотання, наявні підстави для передачі справи за встановленою юрисдикцією.
 
Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
 
Так, відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
 
Частиною 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Відповідно до ч. 1 ст.256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.
 
З аналізу вищевказаних норм вбачається, що у разі закриття провадження у справі з підстав того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд вправі за заявою позивача направити справу за встановленою юрисдикцією.
 
З матеріалів справи вбачається, що 12 жовтня 2020 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області із клопотанням у якому просив закрити провадження у даній справі, а справу направити до Господарського суду Київської області, до юрисдикції якого віднесено розгляд даної справи. 
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року вищевказане клопотання, задоволено частково. Провадження у справі закрито. У задоволенні іншої частини клопотання про направлення справи за підсудністю, відмовлено (т. ХІІ а.с. 131-133).
 
Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. ХІІІ а.с. 47-48).
 
Отже, враховуючи ту обставину, що провадження у справі закрито Обухівським районним судом Київської області, саме ним повинно бути вирішено питання й щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Крім того, наслідком вирішення питання щодо закриття провадження у справі є направлення справи за підсудністю.
 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для передачі даної справи на розгляд до Господарського суду Київської області.
 
Посилання скаржника на постановлення оскаржуваної ухвали після закриття провадження у справі, в даному випадку не може бути підставою для її скасування, виходячи з наступного.
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року провадження у справі закрито, у направленні справи за підсудністю, відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року в частині відмови у задоволенні клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вищевказана ухвала в частині закриття провадження сторонами не оскаржувалася, у зв`язка з чим, судом апеляційної інстанції не переглядалася.
 
З вказаного вбачається, що після скасування апеляційним судом ухвали Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2020 року в частині направлення справи за юрисдикцією, справу було передано для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Таким чином, на виконання вищевказаної ухвали суду апеляційної інстанції, судом першої інстанції правомірно було продовжено розгляд раніше поданого позивачем клопотання, в частині направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
Посилання скаржника на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції вийшов за межі повноважень суду першої інстанції та прийняв рішення, що належить до компетенції суду апеляційної та касаційної інстанції, є помилковим, оскільки питання   про направлення справи за встановленою юрисдикцією  може бути вирішено судом першої інстанції у випадку прийняття судового рішення про закриття провадження у справі.
 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,- 
 
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Солнєчний луч» - залишити без задоволення.
 
            Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач:                                                                           І.М. Вербова

Судді:                                                                                                           Я. В. Головачов 

                                                                                                                   О. В. Шахова