Справа № 128/1818/20 
Провадження № 33/801/637/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, 

встановив :
Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн на користь держави.
Не погоджуючись із постановою суду, 29 липня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Вказана заява мотивована тим, що копію постанови в день її винесення йому не було вручено. Попередні відмови суддів у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови спрямовані на порушення його права на апеляційне оскарження. Судом не було з`ясовано, коли саме він отримав оскаржувану постанову суду, коли саме він надіслав апеляційну скаргу, чи була постанова надіслана у визначені КУпАП строки. Вважає, що термін на апеляційне оскарження відраховується не з дати винесення постанови, а з дати отримання її повного тексту.
Перевіривши доводи поданої апеляційної скарги та заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що наявні правові підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з огляду на наступне.
Апеляційним судом встановлено, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року вирішувалось неодноразово.
Так, постановами Вінницького апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року, 18 листопада 2020 року, 30 листопада 2020 року, 17 грудня 2020 року, 12 січня 2021 року в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року відмовлено, а скаргу повернено особі, що її подала. Постановами Вінницького апеляційного суду від 11 лютого 2021 року, від 24 лютого 2021 року, від 12 березня 2021 року, від 29 березня 2021 року, від 15 квітня 2021 року, від 21 травня 2021 року та від 24 червня 2021 року апеляційна скарга поверталась скаржнику з тих підстав, що була вже предметом оскарження і клопотання про поновлення строку вже вирішувалось апеляційною інстанцією.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
Частиною десятою статті 294 КпАП України передбачено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Днем винесення оскаржуваної постанови є 17 серпня 2020 року, а відповідно останнім днем для подачі апеляційної скарги у даній справі, є 27 серпня 2020 року.
Як встановлено по справі, оскаржувана ОСОБА_1 постанова Вінницького районного суду від 17 серпня 2020 року тринадцять разів була предметом апеляційного перегляду за його апеляційними скаргами, за результатами якого в поновленні строку апеляційного скарження було відмовлено.
Тобто, ОСОБА_1 подана апеляційна скарга від 29 липня 2021 року на судове рішення, яке вже було предметом оскарження в апеляційному порядку, та з цього приводу апеляційним судом вже приймалось відповідне рішення.
Суд вважав недоведеними доводи заявника про пропуск строку на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин. При цьому судом апеляційної інстанції надано оцінку доводам скарги про те, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні під час розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції. 
Статтею 294 КпАП України повторний перегляд судом апеляційної інстанції постанов судді у справах про адміністративні правопорушення не передбачений.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями  встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).
Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).
Враховуючи викладене, апеляційну скаргу з доданими матеріалами необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, 

постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 17 серпня 2020 року повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко