Постанова
Іменем  України 
29 червня 2021 року
м. Київ
справа № 456/227/19
провадження № 61-1098св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрпошта», 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року в складі судді Саса С. С. та постанову Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року в складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до  Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») та з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
- зобов`язати ПАТ «Укрпошта» видати йому фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку (з відправлення листа рекомендованого 8240007097875) у готівковій формі національною валютою на суму 15 грн;
- припинити наклеювання поштових марок і видачу фіскальних чеків з  позначками про розрахунки із застосуванням знаків поштової оплати - поштових марок, у випадках, коли він подає для пересилання конверт без марок і  здійснює розрахунки в готівковій формі;
- повернути йому лист рекомендований 8240007097875, який до його відправлення, 19 січня 2019 року, він виявив намір забрати та повернути 15 грн сплаченої у готівковій формі вартості послуги з його відправлення.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 19 січня 2019 року о 13:00 год він звернувся до ВПЗ Стрий ПАТ «Укрпошта» за одержанням послуги поштового зв`язку з відправлення реєстрованого поштового відправлення виду «лист» категорії «рекомендований» на умовах проведення розрахунків у готівковій формі національною валютою. Для оплати вартості послуги за встановленим тарифом у  розмірі 15 грн він подав готівкові гроші в національній валюті (гривні). Відповідно, ВПЗ Стрий ПАТ «Укрпошта» зобов`язаний був нанести на конверт відбиток державного знака маркувальною машиною для підтвердження оплати послуг та видати йому фіскальний касовий чек, який повинен містити такі обов`язкові реквізити: позначення форми оплати «готівкою» та суму коштів за  цією формою оплати із зазначенням загальної вартості послуги в розмірі 15  грн, перед якою друкується слово «сума». Проте, працівники ВПЗ Стрий наклеїли на конверт літерні поштові марки, на яких номінальна вартість позначена літерами, але не в національній валюті, та видали фіскальний чек ФН 3000474894 до листа рекомендованого 8240007097875 з позначками про розрахунки із застосуванням знаків поштової оплати - «марки кл.: 15, 00 грн», у  якому після слова «сума» зазначено «0, 00».
У цей же день, 19 січня 2019 року о 13:30 год, він виявив намір забрати реєстроване поштове відправлення, рекомендований лист 8240007097875, яке ще не було відправлено за призначенням, оскільки знаходилось у ВПЗ Стрий. Для цього пред`явив пенсійне посвідчення і фіскальний чек ФН 3000474894 з позначками «8240007097875 лист реком.» Також просив повернути внесену ним у готівковій формі плату за пересилання в сумі 15 грн, однак працівники ВПЗ Стрий відмовились видати вказане поштове відправлення та повернути 15 грн, посилаючись на те, що вартість марок не повертається, лист уже зареєстрований у їх системі і для його повернення необхідно написати заяву.
Вважав, що такими діями відповідач порушив його права, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019  року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 12  листопада 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з їх безпідставності, оскільки дії відповідача відповідали вимогам закону й позивач не довів порушення його прав.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з  касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27  червня 2019  року та постанову Львівського апеляційного суду від 12  листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ПАТ «Укрпошта» видати йому фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку (з відправлення листа рекомендованого 8240007097875)у готівковій формі національною валютою на суму 15 грн й  ухвалити нове рішення в цій частині.
Касаційна скарга мотивована тим, що оплата у готівковій формі будь-якої послуги,  включаючи послуги ПАТ «Укрпошта» (зокрема, послуги з відправлення рекомендованого листа), зумовлює виникнення у відповідача зобов`язання видати фіскальний чек, обов`язковими реквізитами якого є: позначення форми оплати (готівкою) та сума коштів за цією формою оплати; та загальна вартість отриманих послуг у межах чека, перед якою друкується слово «сума» або «усього».
Проте, вирішуючи його позовну вимогу про зобов`язання ПАТ «Укрпошта» видати йому фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку в  готівковій формі національною валютою на суму 15 грн, суди першої та  апеляційної інстанцій наведеного не врахували, норми матеріального права, які регулюють оформлення фіскальних чеків при розрахунках у готівковій формі національною валютою за надані послуги, не застосували. 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в  задоволенні інших позовних вимог заявник не оскаржує, а тому суд касаційної інстанції їх не переглядає. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 12 березня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції. 
07 квітня 2020 року справа № 456/227/19 надійшла до Верховного Суду.
АТ «Укрпошта» надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і  вирішення справи.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не  закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що  діяв до набрання чинності цим Законом. 
За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.
Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. 
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Установлено, що19 січня 2019 року о 13:00 год позивач ОСОБА_1 звернувся до ВПЗ Стрий ПАТ «Укрпошта» з пропозицією надати йому послугу відправки рекомендованого поштового відправлення (№ 8240007097875), за що сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 15, 00 грн.
Оператор ВПЗ, яка здійснювала обслуговування клієнтів,прийняла поштовий конверт від позивача для здійснення відправки, наклеїла поштові марки, й  провела оплату, видавши ОСОБА_1 фіскальний чек № 000097940 00019 до  реєстрованого поштового відправлення з позначкою, що оплата проведена «Марки кл.: 15 грн» та «сума 0, 00».
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є  усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).
Спеціальним законом, який визначає правові, соціально-економічні та  організаційні основи діяльності в сфері надання послуг поштового зв`язку, а  також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх  послуг є Закон України «Про поштовий зв`язок».
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.
Порядок надання послуг поштового зв`язку в Україні регулюється Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року.
Відповідно до пункту 75 Правил надання послуг поштового зв`язку послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення, якщо інше не передбачено відповідним договором, у національній валюті за діючими тарифами.
Пунктом 78 Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що порядок оплати послуг поштового зв`язку визначається операторами поштового зв`язку згідно із законодавством.
Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є, зокрема, поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки (пункт 80 Правил надання послуг поштового зв`язку).
Згідно з пунктом 83 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі надання послуг з пересилання письмової кореспонденції національним оператором поштового зв`язку використовуються як засіб оплати поштові марки та міжнародні купони для відповіді.
За змістом частини першої статті 21 Закону України «Про поштовий зв`язок» поштові марки (у тому числі надруковані на поштових конвертах і  поштових картках) є засобом оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції, що надаються національним оператором.
Установивши, що оплата наданих позивачу послуг поштового зв`язку проведена відповідачем з дотриманням чинного законодавства, підтвердженням чого є  наклеєні оператором поштового зв`язку поштові марки на поштовому відправленні та виданий позивачу фіскальний чек від 19 січня 2019 року з  позначкою, що оплата проведена, суд першої інстанції, з  яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «Укрпошта» видати йому фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язкув  готівковій формі національною валютою на суму 15 грн та відмову в їх задоволенні.
Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, фактично зводяться до неправильного тлумачення заявником норм матеріального права та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині відповідають вимогам закону й підстав для їх скасування немає.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року в оскаржуваній частині без змін.
Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат. 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27 червня 2019  року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання видати фіскальний чек з позначкою про оплату послуг поштового зв`язку в  готівковій формі національною валютою на суму 15 грн залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття,  є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков