ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7039/18  Номер провадження 22-ц/814/1770/21	Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Абрамов П.С., Дряниця Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні ум.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2021 року, постановлену суддею Новаком Д.Ю., про призначення експертизи, 
по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок порушення прав споживача, 
в с т а н о в и в:
04.09.2018 ОСОБА_1 звернулася в Октябрський районний суд м.Полтави із позовом, частково змінивши його підстави заявою від 12.06.2019, у якому просить стягнути із ПАТ «Полтаваобленерго» на її користь 1 032 012,71 грн. матеріальної шкоди та 30 000,00 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування заявлених вимог позову та його уточнених підстав, ОСОБА_1 посилається на положення ст.1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» та Методику ідентифікації потенційно небезпечних об`єктів, затверджену наказом МНС №98 від 23.02.2006, як нормативне обґрунтування підстав відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення ПАТ «Полтаваобленерго» нормативів обслуговування вуличних опор, що стало причиною короткого замикання електроструму та виникнення пожежі в належному їй будинку АДРЕСА_1 .
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10.09.2018 справу передано за підсудністю до Ленінського районного суду м.Полтави./а.с.137 т.1/
       Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 21.04.2021 у справі призначено комплексну судову пожежно-технічну та електротехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.
       На вирішення експертизи постановлено наступні запитання: 
1)        Яка причина виникнення пожежі будинку АДРЕСА_1 , що сталася 05.09.2017 та визначити осередок пожежі?
2)        Чи відповідав стан об`єкта будинку АДРЕСА_1 вимогам пожежної безпеки та вимогам електрозахисту, відповідно до норм діючого законодавства?
3)        З якої причини не спрацювали автоматичні протипожежні пристрої та пристрої електрозахисту в будинку АДРЕСА_1 ?
4)        Чи суперечить стан електропроводки об`єкта будинку АДРЕСА_1 , в тому числі і перетин жил електропроводів струмовому навантаженню та потужності об`єкта споживача, нормативним вимогам та договору про постачання електричної енергії за №03-0730174-1 від 14.04.00р., який долучений до матеріалів справи?
5)        Чи є причинно-наслідковий зв`язок між настанням аварійного режиму роботи електромережі за адресою: АДРЕСА_1 об 11 год. 00 хв. 05.09.2017 р. та здійсненням наїзду на опору АДРЕСА_2 автомобілем, що підтверджується рапортом інспектора-чергового Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 05.09.2017р. №25494, заявою про подію від 05.09.2017 р.; висновком проведеної перевірки за заявою ОСОБА_2 від 11.09.2017 р. та сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 07.03.2019 р. №5300-19-0117?
6)        Чи є причинно-наслідковий зв`язок між настанням пожежі в будинку за адресою: АДРЕСА_1 об 11 год. 00 хв. 05.09.2017 р. та невідповідності стану об`єкта: будинку АДРЕСА_1 вимогам електрозахисту та пожежної безпеки, в тому числі і неналежним станом електропроводки об`єкта?
       Витрати пов`язані з проведенням експертизи покладено на ПАТ «Полтаваобленерго».
       Зобов`язано ОСОБА_1 надати для натурального огляду експертам доступ до будинку АДРЕСА_1 , холодильника, приладів обліку та ввідного пристрою до будинку.
       Долучено до справи речовий доказ холодильник та зобов`язано ОСОБА_1 зберігати вказаний холодильник до вирішення справи по суті. 
       Надано експертам в розпорядження матеріали цивільної справи №554/7039/18 та попереджено їх про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.
       На час проведення експертизи, провадження по цивільній справі зупинено. 
Указана ухвала вмотивована нормами ст.103 ЦПК України та висновком районного суду, що для встановлення певних обставин справи необхідні спеціальні знання.
Позивач не погодилася із ухвалою суду першої інстанції та оскаржила її в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нове рішення, яким відмовити у призначенні експертизи.
Вважає затягуванням розгляду справи, провадження у якій триває близько 4 років, призначення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи, за наявності вже трьох експертних висновків, складених експертами Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, які були попереджені про кримінальну відповідальність, особисто бачили обставини пожежі та, за клопотанням сторін, підтвердили їх в судовому засіданні.
ПАТ «Полтаваобленерго» їх не оскаржувало, зазначаючи єдиним недоліком першого із трьох складених експертних висновків, його назву «Дослідження», що, на думку позивачки, узгоджується із положеннями ст.66 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент його складання, ст.102 цього Кодексу, в редакції, чинній на момент подачі позову, та Закону України «Про судову експертизу».
Зазначає, що клопотання про проведення експертизи заявлене відповідачем з порушенням норм процесуального закону, вже на стадії судових дебатів, без наведення аргументів стосовно доцільності проведення такої експертизи.
Посилаючись на позицію Верховного Суду, сформовану у справах №№917/457/15, 917/455/15, 917/456/15, доводить обов`язковість врахування при призначенні експертизи предмету доказування, яким у цій справі є порушення відповідачем нормативів обслуговування вуличних опор, що стало предметом короткого замикання електроструму, внаслідок чого згорів її будинок.
Наголошує, що відповідь на перше запитання експертизи вже надана спеціалістами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса у Дослідженні від 21.07.2017 та Висновку експертів за результатами комплексної судової електротехнічної та пожежно-технічної експертизи №26399/12388 від 20.08.2020. При цьому оскаржувана ухвала не містить доводів, якою мірою указані висновки експертів є неповними.
Зазначає, що відповіді на друге та четверте запитання містяться у Актах перевірки вимірювання електромереж, підписаних посадовими особами відповідача; на третє запитання: у відповідних нормативних обґрунтуваннях; на п`яте та шосте: у Висновку експертів за результатами комплексної судової електротехнічної та пожежно-технічної експертизи №26399/12388 від 20.08.2020.
Припускає, що районний суд при постановленні оскаржуваної ухвали про призначення експертизи, за відсутності підстав для її проведення, сприяв ПАТ «Полтаваобленерго», як монополісту, в уникненні від відповідальності за спалений будинок.
Вважає, що кваліфікація призначеного експерта не відповідає необхідному рівню знань, оскільки в клопотанні від 11.06.2021 він вимагав оригінал кримінального провадження, безпідставно вважаючи надані позивачкою фотознімки будинку «обробленими». 
26.08.2021 до апеляційного суду надійшов відзив ПАТ «Полтаваобленерго» на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Вважає, що позивачка зловживає належними їй процесуальними правами та зазначає, що ухвалою районного суду від 21.09.2020, з урахуванням її запитань, у справі вже призначалася комплексна судова пожежно-технічна та електротехнічна експертиза, проведення якої доручено експертам Одеського НДІСЕ.
Позивачка ухвалу суду від 21.09.2020 не оскаржувала, проте, своїми діями, фактично, ухилилася від проведення експертизи, не виконавши вимоги експерта про витребування документів та доступ до об`єкта пожежі, що вважає підставою для відмови у задоволенні позову. 
Посилаючись на п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України заперечує належність Дослідження від 20.12.2017 №16840/21289, як доказу, та вказує на його невідповідність вимогам ст.106 цього Кодексу через відсутність відомостей про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Зазначає, що експертне дослідження від 20.12.2017 №16840/21289 проведено експертами без врахування п.4.2 Інструкції з призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, з порушенням п.2.3 Інструкції, поза межами призначеного дослідження (експертом самостійно обрано вихідні дані) та п.3.4 Інструкції - в частині дотримання процедури вилучення об`єктів, що підлягають дослідженню.
Посилаючись на обставини, встановлені у висновку вказаного дослідження, а саме, що в домоволодінні споживача знаходиться велика кількість побутової техніки, звертає увагу на відсутність в будинку автоматичних апаратів захисту та заземлення згідно норм ДБН В.2.5-23-2003, встановлення яких є обов`язковим.Припускає, що причиною виникнення пожежі могло бути перегрівання та пошкодження ізоляції проводів електропроводки будинку, що потребує встановленню експертом в межах заявленої експертизи та забезпечить об`єктивність розгляду справи.
Звертає увагу, що в цьому ж дослідженні, а також у висновку комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи від 20.08.2020 №26399/12388, експертами не досліджувалися питання: 8) чи відповідає перетин жил електропроводів струмовому навантаженню та потужності об`єктів споживача?; 9) чи відповідають характеристики влаштувань електрозахисту нормативним вимогам? 10) Чи спрацювало улаштування електрозахисту при аварійному режиму електроустановки? Якщо ні, то чим це викликано? 
Наведене, на думку відповідача, свідчить про неповне з`ясування експертами всіх обставин, необґрунтованість їх висновків, які суперечать іншим матеріалам справи і викликають сумніви в їх правильності; через грубе порушення норм Інструкції, неправильність викладених фактів та їх перекручення, вбачає в діях експертів ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса кримінальну караність за ст.384 КК України за завідомо неправдивий висновок.
Звертає увагу, що позивачкою вже після закриття підготовчого провадження у справі долучено до її матеріалів копії висновків комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи від 20.08.2020 №26399/12388 та комп`ютерно-технічної експертизи від 16.03.2020 №27954, проведених в ході розслідування кримінального провадження №12019170040002811, розпочатого 24.09.2019 (після звернення в суд із цивільним позовом) за відсутності доказів їх достовірності та відповідності оригіналам.
Просить врахувати, що 05.09.2017 товариство звернулося до поліції із заявою про пошкодження опори №55 поблизу будинку АДРЕСА_2 шляхом наїзду на опору автомобіля, а також, що 07.03.2019 Полтавською торгово-промисловою палатою видано ПАТ «Полтаваобленерго» сертифікат про форс-мажорні обставини №5300-19-0117, яким засвідчено протиправність дій третіх осіб. 
У суд апеляційної інстанції сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, не з`явилися, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Із матеріалів справи вбачається, що ухвалоюЛенінського районного суду м.Полтави від 15.11.2018 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Полтаваобленерго» про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок порушення прав споживача./а.с.1-7, а.с.149-150 т.1/
Ухвалою суду від 23.09.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду./а.с.52 т.2/
В ході судового розгляду справи 21.04.2021 ПАТ «Полтаваобленерго» заявило клопотання про призначення комплексної судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи, проведення якої просило доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз./а.с.186-187 т.3/
Задовольняючи клопотання та призначаючи експертизу, районний суд керувався положеннями ст.103 ЦПК України, оскільки прийшов до висновку, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, потрібні спеціальні знання.
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність викладених висновків не спростовують, зводяться до їх заперечень та переоцінки доказів на власну користь, тоді як згідно ст.89 ЦПК України докази оцінює суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість. Достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, викладеної у справі «Дульський проти України» (заява № 61679/00), експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури та призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. 
Згідно із положеннями статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За нормами ч.5 ст.106 цього Кодексу у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
З огляду на те, що позов ОСОБА_1 до енергопостачальника ПАТ «Полтаваобленерго» обґрунтовано не виконанням останнім належним чином обов`язку із безпечного постачання електроенергії, що стало причиною короткого замикання електроструму та настання пожежі в належному їй будинку, чим заподіяно матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення експертизи, оскільки для встановлення фактичних даних, які входять до предмета доказування, а саме,причин пожежі та вини відповідача, як підстави відшкодування шкоди, - необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для призначення оскаржуваної експертизи за наявності трьох експертних висновків, оскільки питання, поставлені в призначеній експертизі, відмінні та не обмежують відповідача у праві заявити клопотання про призначення експертизи, виклавши підстави незгоди із наявними висновками. Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що районний суд ухвалою від 21.09.2020 призначав аналогічну комплексну судову пожежно-технічну та електротехнічну експертизу, яка не була проведена із-за ненадання експертам на дослідження витребовуваних ними від позивача та суду матеріалів.
В усякому разі, оцінку всіх доказів, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, надає суд при ухваленні судового рішення відповідно до вимог ст.ст.89, 263, 265 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги щодо тривалості судового провадження заслуговують на увагу, однак з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи проведення призначеної експертизи є обґрунтованим.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує право насправедливий і публічний розгляд справи. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 по справі №902/271/18 зазначає, що навіть після закінчення підготовчого засідання не виключається можливість подання суду відповідних клопотань, спрямованих на додаткове збирання доказів, натомість подібні клопотання не лише мають бути обґрунтовані особою, яка подає відповідне клопотання, а й судом мають бути заслухані думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. У цьому виявляється принцип «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється» (Рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 27.05.2013, пункт 106).
Тому, саме по собі звернення відповідача в суд із клопотанням про проведення експертизи після закінчення підготовчого засіданняу справі не є беззаперечною підставою для його відхилення. 
Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, що районний суд при постановленні оскаржуваної ухвали сприяв ПАТ «Полтаваобленерго», як монополісту, в уникненні від відповідальності, а також невідповідності кваліфікації експерта, не ґрунтується на доказах та є припущеннями позивачки, яким оцінка не надається. При цьому, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали районного суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375,381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 21 квітня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 08.09.2021.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 П.С. Абрамов

                                                                               Ю.В. Дряниця