УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/14279/19
Провадження № 22-ц/4820/1387/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.
секретар судового засідання Філіпчук О.В.
за участю: представника відповідача ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/14279/19 за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2021 року про призначення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі позовом  ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Байрачний Андрій Іванович, про визнання недійсним договору дарування (суддя Приступа Д.І.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Байрачний А.І., про визнання недійсним договору дарування.
Крім того, ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи.
В обґрунтування клопотання вказула, що проведення судово-почеркознавчої експертизи потрібно для встановлення справжності підпису її батька ОСОБА_4 , вчиненому на договорі дарування квартири від 11.12.2012, який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Оскільки вона вважає, що підпис в договорі дарування вчинено не її батьком, його волевиявлення на укладення такого договору було відсутнє.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2021 року призначено у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Байрачний А.І., про визнання недійсним договору дарування судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Хмельницького відділення КНДІСЕ. На вирішення експерта поставлені наступні питання: Чи виконано підпис та рукописний текст біля нього – « ОСОБА_4 » в договорі дарування квартири від 11.12.2012, який укладений від імені ОСОБА_4 з ОСОБА_2 (в розділі «Підписи сторін» в графі « ОСОБА_5 »), ОСОБА_4 , чи виконаний цей підпис іншою особою? Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 через представника ОСОБА_1 не погоджується з вказаною вище ухвалою суду, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. Вказує, що клопотання позивача про призначення експертизи ґрунтується виключно на припущеннях, які не підтверджені жодними доказами. Зазначає, що позивач не надала будь-яких документів, з яких можливо було б порівняти підписи померлого ОСОБА_4 та не надала доказів чи показань свідків, які могли б підтвердити, що останній не перебував у приватного нотаріуса, який здійснював посвідчення спірного договору. Крім того, як зазначає апелянт, у клопотанні про призначення експертизи та в оскаржуваній ухвалі суду, не визначено чіткі предмети та об`єкти, які підлягають дослідженню судовим експертом. На думку апелянта, судом безпідставно та жодним чином не обґрунтовано покладення обов`язку з оплати експертизи на відповідача.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.
Призначаючи експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання.
З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України).
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Частина 2 статті 76 ЦПК України передбачає, що одним із доказів є висновки експертів.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч. 2 ст. 102 ЦПК).
Пункт 1 частини 1 статті 103 ЦПК України передбачає, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
Згідно з ч. 4 ст. 103 ЦПК України, питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Відповідно до ч. 5 ст. 103 ЦПК України, учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У раз відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Частиною 1 ст. 104 ЦПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Отже, висновок судової почеркознавчої експертизи в цій цивільній справі є одним із належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, вбачається необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини справи та вирішити спір по суті неможливо.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що, задовольняючи клопотання представника позивача про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції помилково поклав обов`язок по оплаті експертизи на відповідача, в той час як ініціатором клопотання є позивач ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв представник. І з цього приводу є підставними доводи апелянта.
Відповідно до роз`яснень п. 45 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати, пов`язані з проведенням експертизи під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи.
А тому, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині покладення обов`язку по оплаті експертизи на відповідача, і такий обов`язок слід покласти на позивача.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду щодо необхідності призначення у справі експертизи і впливали на їх законність.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана її представником ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2021 року змінити в частині покладення обов`язку по оплаті експертизи на відповідача, поклавши такий обов`язок на позивача.
В решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                І.В. П`єнта

Судді:                                                                А.П. Корніюк

       О.І. Талалай