ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р.                                                                     Справа № 914/27/20

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача)                                        Якімець Г.Г.,
Суддів:                                                                      Гриців В.М.,                                                                                                                                  Зварич О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:
від позивача (скаржника) – Бенцарук Р.А.
від відповідачів-1,2 – не з`явилися
від відповідача-3 – Піта Я.І.
від третіх осіб-1,2 – не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, вих.№5556 від 27.11.2020 року
на додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2021 року, суддя Юркевич М.В.
у справі №914/27/20
за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова
до відповідача-1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів
до відповідача-2 Державного підприємства “Виробничо-поліграфічного підприємства МО України “Армія України”, м. Львів
до відповідача-3 Приватного підприємства “Еко-Сервіс Лева”, м. Львів
третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство оборони України, м. Київ
третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_1 , м. Львів
про припинення договорів оренди та повернення майна

в с т а н о в и в :
27 грудня 2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Державного підприємства “Виробничо-поліграфічного підприємства МО України “Армія України” та Приватного підприємства “Еко-Сервіс Лева” про припинення договорів оренди та повернення майна.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03 листопада 2020 року у справі №914/27/20 в задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 задоволено заяву Приватного підприємства “Еко-Сервіс Лева” про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Присуджено до стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова на користь Приватного підприємства “Еко-Сервіс Лева” 9   605 грн. – витрат на професійну правничу допомогу.
Додаткове рішення суду мотивоване тим, що заявником доведено належними доказами понесення ним витрат на послуги адвоката під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, подано суду детальний опис наданих адвокатських послуг на загальну суму 9   605 грн., що підтверджується актом про надання правової допомоги №2с та платіжним дорученням від 06.11.2020 року №359. Також судом враховано безпосередню участь адвоката у семи судових засіданнях (розгляд справи тривав 9 місяців). Суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати є співмірними та мають розумний розмір.
Не погоджуючись з додатковим рішенням місцевого господарського суду, позивач – Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача-3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, зазначає, що розмір витрат, присуджених до стягнення судом першої інстанції, є необґрунтованим та неспівмірним з реальними витратами на професійну правничу допомогу. Поряд з тим, зазначає, що місцевим господарським судом не було враховано фінансового стану позивача, оскільки останній є структурним підрозділом органу державної виконавчої влади Міністерства оборони України, є бюджетною організацією, що діє на підставі Положення КЕВ м. Львова від 30.06.2017 року виключно державної форми власності і фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому відповідно до п.6 ст.2 Бюджетного кодексу України, є неприбутковим.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-3 просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Зокрема, зазначає, що надані адвокатські послуги були реальними, їх розмір розумним та обґрунтованим, а необхідність їх надання була зумовлена виключно незаконними вимогами КЕВ м. Львова, як встановлено Господарським судом Львівської області рішенням від 03 листопада 2020 року у цій справі, що набрало законної сили. Поряд з тим, вказує, що статус позивача, як неприбуткової установи, що фінансується з державного бюджету, жодним чином не впливає на порядок розподілу судових витрат, оскільки позивач не звільнений законом від їх сплати і зобов`язаний нести передбачені законом правові наслідки своїх дій та рішень – в цьому випадку рішення звернутися до суду з цим позовом.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача-3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Представник відповідача-3 в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представники відповідачів-1,2 та третіх осіб-1,2 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. 
Оскільки явка представників відповідачів-1,2 та третіх осіб-1,2 в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено апеляційним судом та вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2019 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, Державного підприємства “Виробничо-поліграфічного підприємства МО України “Армія України” та Приватного підприємства “Еко-Сервіс Лева” про припинення договорів оренди та повернення майна.
27 січня 2020 року відповідачем-3 – ПП «Еко-сервіс Лева» до суду першої інстанції подано відзив на позовну заяву, до якого долучено попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які можуть становити від 3   600 грн. до 16   400 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 03 листопада 2020 року у справі №914/27/20 в задоволенні позову відмовлено.
09 листопада 2020 року до місцевого господарського суду від ПП «Еко-сервіс Лева» надійшла заява про відшкодування судових витрат в розмірі 9   605 грн., які просить стягнути з позивача у справі.
17 листопада 2020 року Господарським судом Львівської області, без призначення судового засідання з розгляду заяви відповідача-3, прийнято додаткове рішення у справі №914/27/20 про задоволення заяви відповідача-3 та стягнення на користь останнього з позивача 9   605 грн. – витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 221 ГПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Апеляційний суд звертає увагу, що рішення за наслідками розгляду справи прийнято Господарським судом Львівської області у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат місцевим господарським судом, в порушення положень статті 221 та частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи, що як наслідок, позбавило позивача можливості заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи вказані порушення норм процесуального права, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 підлягає скасуванню.

Щодо суті заяви ПП «Еко-сервіс Лева» про відшкодування судових витрат, колегія суддів зазначає наступне:
Згідно з ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.
В силу положень ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частиною 4 ст.129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 126 ГПК України).
В підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі  9 605 грн. під час розгляду справи №914/27/20 в суді першої інстанції представник відповідача-3 подав суду наступні докази: копію договору про надання правової допомоги №29/03/16-1 від 29 березня 2016 року; копію додаткової угоди №11/01/20-2 від 11 січня 2020 року; копію акту про надану правову допомогу №2с від 06 листопада 2020 року на суму 9   600 грн.; копію платіжного доручення №359 від 06 листопада 2020 року на суму 9   600 грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2006 від 08 вересня 2012 року, видане Петровій Лесі Юріївні та ордер серія ЛВ №150746 на надання правової допомоги від 24 січня 2020 року на адвоката Петрову Лесю Юріївну.
За умовами п.2.1 договору про надання правової допомоги №29/03/16-1 від 29 березня 2016 року винагорода за правову допомогу, передбачену договором (гонорар) оплачується клієнтом у залежності від обсягу часу, що його витрачено адвокатом виконавця на надання правової допомоги за ставкою 600 грн. за 1 годину роботи адвоката.
У додатковій угоді №11/01/20-2 від 11 січня 2020 року сторони зокрема погодили, що розмір винагороди (гонорару) за правову допомогу обчислюється відповідно до обсягу часу, що його витрачено адвокатом виконавця на надання правової допомоги за ставкою 600 грн. за 1 годину роботи адвоката, але не менше 1   000 грн. за одне судове засідання.
Згідно акту про надану правову допомогу №2с від 06 листопада 2020 року адвокатом надано ПП «Еко-сервіс Лева» наступні адвокатські послуги на суму 9   605 грн. (з урахуванням знижки 15%):
-          підготовка і подання клопотання та ознайомлення з матеріалами справи – 11.01.2020 (40 хв. – 400 грн.);
-          підготовка та подання відзиву на позовну заяву – 24.01.2020 (5 год. – 3   000 грн.);
-          підготовка та подання клопотання про витребування доказів – 24.01.2020 (1 год. – 600 грн.);
-          підготовка клопотання про залучення третіх осіб – 10.02.2020 (1 год. – 600 грн.);
-          участь в судовому засіданні 11.02.2020 (1   000 грн.);
-          підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи – 13.03.2020 (20 хв. – 200 грн.);
-          участь в судовому засіданні 24.06.2020 (600 грн.);
-          участь в судовому засіданні 04.08.2020 (600 грн.);
-          підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи – 06.09.2020 (20 хв. – 200 грн.);
-          участь в судовому засіданні 29.09.2020 (1   000 грн.);
-          підготовка та подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи – 13.10.2020 (50 хв. – 500 грн.);
-          участь в судовому засіданні 13.10.2020 (1   000 грн.);
-          участь в судовому засіданні 03.11.2020 (1   000 грн.);
-          підготовка та подання заяви про відшкодування судових витрат – 06.11.2020 (1 год. – 600 грн.).
Дослідивши вказані вище докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що такі є належними та допустимими доказами, що підтверджують понесення відповідачем-3 витрат на послуги адвоката у справі №914/27/20 в розмірі 9 605 грн., при цьому, враховуючи предмет спору та обставини справи, а також тривалий розгляд справи судом першої інстанції, вказаний розмір витрат є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, в розумінні ч.4 ст.126 ГПК України.
Згідно з ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що розмір витрат, присуджених до стягнення судом першої інстанції, є необґрунтованим та неспівмірним з реальними витратами на професійну правничу допомогу. Однак, скаржник не вказує в чому саме полягає неспівмірність, які конкретно послуги адвоката є такими, що не підлягають відшкодуванню.
Поряд з цим, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на фінансовий стан останнього з посиланням на те, що позивач є бюджетною організацією та фінансується за рахунок Державного бюджету України, а тому відповідно до п.6 ст.2 Бюджетного кодексу України, є неприбутковим, оскільки, вказане жодним чином не впливає на можливість відшкодування позивачем понесених іншою стороною судових витрат, враховуючи що останнім не доведено відсутність у нього відповідних коштів чи важкий фінансовий стан.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з цим, колегія суддів вважає, що витрати відповідача-3 на професійну правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 9   605 грн. мають розумний розмір, є обґрунтованими та необхідними. Скаржником протилежного не доведено.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
Беручи до уваги все наведене вище, доводи скаржника не спростовують висновків місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідача-3 – 9 605 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Разом з тим, з огляду на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права (ст.221 та ч.3 ст.244 ГПК України), колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 та прийняття нового рішення про задоволення заяви ПП «Еко-сервіс Лева» та стягнення на користь останнього з позивача 9   605 грн. – витрат на професійну правничу допомогу. Апеляційну скаргу позивача в цьому випадку слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 221, 233, 236, 244, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
постановив:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 17 листопада 2020 року у справі №914/27/20 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким задоволити заяву Приватного підприємства «Еко-сервіс Лева» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ідентифікаційний код юридичної особи – 07638027) на користь Приватного підприємства «Еко-сервіс Лева» (79026, м. Львів, вул. Слов`янська, 2/15; ідентифікаційний код юридичної особи – 39045159) 9   605 грн. – витрат на професійну правничу допомогу.
На виконання постанови місцевому господарському суду видати наказ.
Матеріали справи №914/27/20 повернути до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 19 липня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  Якімець Г.Г.
          
Суддя                                                                                           Гриців В.М.

Суддя                                                                                          Зварич О.В.