КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 361/5481/19
 
провадження № 22-ц/824/10139/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.
 
учасники справи: 
 
позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК»»  
відповідач - ОСОБА_1 
 
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» - Беженцева Федора Володимировича
 
на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року у складі судді Сердинського В.С.
 
у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, -
            В С Т А Н О В И В:
У липні 2019 року представник ОСББ «Наш Дім-ЖК» - Беженцев Ф.В. звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за комунальні послуги за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у розмірі 15 282,24 грн, а також здійснити розподіл судових витрат.
Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень №7 та №8 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Наш Дім-ЖК». 
Посилався на те, що починаючи з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у відповідача за надані комунальні послуги по нежитловим приміщенням №7 та №8, що належать їй на праві приватної власності, утворилась заборгованість по сплаті членських внесків на утримання будинку у сумі 12 907,84 грн.
На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, 03 червня 2021 року представник позивача Беженцев Ф.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, оскільки вважає, що суд порушив норми процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права, невірно та неповно оцінив докази, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що в період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у відповідача утворилася заборгованість по сплаті членських внесків на утримання будинку в сумі 15 282,24 грн, на підтвердження якої було надано розрахунок заборгованості та витяги з протоколів № 1 від 09 червня 2016 року та №7 від 08 грудня 2019 року.
          Зазначає, що 16 червня 2018 року та 05 лютого 2019 року відповідачу ОСОБА_1 було направлено листи про необхідність надати доступ до вказаних приміщень, а також щодо сплати боргу по сплаті членських внесків на утримання будинку.
Вказує, що статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників, окрім іншого, відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Уважає, що судом першої інстанції не повною мірою досліджені додатки 2 та 3 до протоколу №1 загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «Наш Дім-ЖК» від 09 червня 2016 року, в яких міститься розрахунок щомісячного кошторису доходів та витрат від утримання багатоквартирного будинку ОСББ «Наш Дім-ЖК», що включає в себе щомісячну заробітну плату робітничого персоналу та інші витрати, пов`язані з утриманням будинку.
Зауважує, що судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин положення п.п. 2 п. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки спірні правовідносини врегульовані статтями 10, 15-18, 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
24 червня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Зазначає, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження надання                ОСОБА_1 саме комунальних послуг.
Уважає, що суд першої інстанції абсолютно вірно встановив, що витяги з протоколів загальних зборів, надані стороною позивача, не містять інформацію з якого саме періоду часу застосовується вказаний розмір внесків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щоз поданих позивачем доказів неможливо встановити період, за який сплачуються членські внески (разово, місяць, квартал, рік), граничні строки їх сплати (в наступному місяці, в наступному кварталі, в наступному році), а також період, за який внески сплачуються саме за такими розмірами.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
Проте, рішення суду не відповідає вказаним нормам, що за змістом статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.
Судом установлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №157883508 від 28 лютого 2019 року, відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належать нежитлові приміщення №7 та №8, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . 
16 червня 2018 року та 05 лютого 2019 року відповідачу ОСОБА_1 позивачем було направлено листи про необхідність надати доступ до належних їй нежитлових приміщень, а також щодо сплати боргу по сплаті членських внесків на утримання будинку (а.с.15,16).
Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», їх статутом відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.
Відповідно до Статуту ОСББ «Наш Дім-ЖК» завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
За змістом пунктів 4.2, 4.5 Розділу 4 Статуту ОСББ «Наш Дім-ЖК» сплата встановлених загальними зборами внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковою для всіх співвласників.
Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі, відрахувань до резервного, ремонтного та інших фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та цього Статуту.
Кошти об`єднання, включаючи кошти ремонтного, резервного та інших фондів, витрачаються правлінням згідно з кошторисами, затвердженими загальними зборами та окремими рішеннями загальних зборів співвласників та/або рішенням Правління.
Кошторис об`єднання за поданням правління щорічно затверджується загальними зборами не пізніше 31 грудня поточного року, якщо інший строк не встановлено загальними зборами. 
Перший фінансовий рік об`єднання починається з дати його державної реєстрації і закінчується 31 грудня року, в якому проведено державну реєстрацію. Наступні фінансові роки відповідають календарним.
У пункті 2 Розділу 5 Статуту ОСББ «Наш Дім-ЖК» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням; статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.
Розділ 6 Статуту ОСББ визначає, що відповідальність за порушення Статуту та за рішення статутних органів об`єднання визначається відповідно до статті 29 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до наданих позивачем протоколу №1 від 09 червня 2016 року та витягу з протоколу №7 від 08 грудня 2019 року, загальними зборами ОСББ «Наш Дім-ЖК» були затверджені внески з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2018 року 4,80 грн - для власників нежитлових приміщень (офісів) за 1 кв.м загальної площі приміщення (протокол №1 від              09 червня 2016 року) та з 01 січня 2019 року 7,05 грн - для власників нежитлових приміщень (офісів) за 1 кв.м загальної площі приміщення (протокол №7 від 08 грудня 2019 року). 
Згідно Додатку №2 до Протоколу №1 від 09 червня 2016 року внески на 1 кв.м площі без ліфтів для нежитлових приміщень складають 4.80 грн.
Проаналізувавши указані положення Статуту ОСББ «Наш Дім-ЖК», протоколу №1 від 09 червня 2016 року з додатками у вигляді Внесків на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по ОСББ «Наш Дім-ЖК» і Кошторису та витягу з протоколу №7 від 08 грудня 2019 року у їх сукупності та взаємному зв`язку, апеляційний суд доходить висновку, що розмір внесків для власників нежитлових приміщень (офісів) за 1 кв.м загальної площі приміщення з 01 серпня 2016 року по 31 грудня 2018 року складав 4,80 грн на місяць, а з 01 січня 2019 року - 7,05 грн за 1 кв.м на місяць.
Матеріалами справи встановлено, що площа кожного з нежитлових приміщень №7 та №8, належних на праві власності ОСОБА_1 , становить 42,1 кв.м (а.с. 13-14).
Згідно розрахунків, наданих позивачем, за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у відповідача утворилась заборгованість по сплаті членських внесків на утримання будинку по нежитловому приміщенню №7 у розмірі 7 641,12 грн, по нежитловому приміщенню №8 - 7 641,12 грн, що всього складає 15 282,24 грн (а.с. 7-8).
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої зобов`язання перед ОСББ «Наш Дім-ЖК» по сплаті членських внесків за період з                   01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у визначеному ОСББ «Наш Дім-ЖК» розмірі. Позивач неодноразово повідомляв відповідача про наявну заборгованість, однак відповідач не сплатила відповідних сум.
При цьому, під час розгляду справи відповідач не заперечувала факт наявності та розмір заборгованості саме по членським внескам, доказів сплати членських внесків не надала.
Окрім того, рішення загальних зборів ОСББ «Наш Дім-ЖК», якими було встановлено розмір членських внесків за нежитлові приміщення, відповідачем у судовому порядку оскаржені не були, а також у справі відсутні судові рішення за позовами інших осіб про визнання вищевказаних рішень загальних зборів недійсними.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів уважає, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати членських внесків за нежитловими приміщеннями №7 та №8, що належать їй на праві власності, а тому вимоги позивача за даним позовом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином, на підставі викладеного, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції неналежним чином дослідив матеріали справи, неповно з`ясував обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, не дослідив докази, що містяться у справі, не проаналізував положення статуту ОСББ «Наш Дім-ЖК» та протоколів загальних зборів щодо порядку нарахування та сплати членських внесків, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
Також безпідставними є посилання суду першої інстанції на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з огляду на те, що предметом позову є стягнення заборгованості саме по членським внескам, що регулюється Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». 
Невірне формулювання позивачем у прохальній частині позовної заяви своїх вимог (замість заборгованості по членських внескам зазначено заборгованість по оплаті за комунальні послуги) не є підставою для відмови у позові, оскільки в такому випадку суд мав самостійно визначити норму матеріального права, яка підлягає до застосування у правовідносинах, що склалися у даній справі з огляду, зокрема, на те, що позовну заяву представник ОСББ «Наш Дім-ЖК» обґрунтовував наявністю заборгованості виключно по членським внескам.
Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.
З огляду на зазначене, колегія доходить висновку, що суд першої інстанції допустив неповноту встановлення фактичних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права у спірних правовідносинах, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України та  ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Наш Дім-ЖК» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881,50 грн, а всього 4 802,50 грн.
 Під час розгляду справи судом першої інстанції представник позивача заявляв клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
Відповідно до частини першої пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1)      у разі задоволення позову - на відповідача;
2)      у разі відмови в позові - на позивача;
3)      у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтувати наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі №14-382цс19.
На підтвердження надання та отримання послуг з правничої допомоги представник позивача долучив до матеріалів справи копію Договору №17.01-19/1 про надання правничої допомоги від 17 січня 2019 року, Додаткову угоду №4 від 01 липня 2019 року, Акт приймання-передачі наданих послуг від 01 липня 2019 року.
Відповідно до пунктів 1, 2 Додаткової угоди №4 від 01 липня 2019 року вартість послуг (гонорар) адвокатського об`єднання за договором становить: консультація клієнта, роз`яснення прав та обов`язків, складання проектів процесуальних документів; збирання, копіювання, підготовка матеріалів та документів для позову становить 1 500 грн, написання та подання позову до суду та подача клопотання по даній справі становить 6 000 грн, аванс за представництво інтересів клієнта в 3-х судових засіданнях становить 2 500 грн».
Клієнт сплачує адвокату вартість послуг (гонорар) узгоджений у пункті 1 даної Додаткової угоди протягом 30 днів з моменту набрання рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області по справі законної сили.
Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг від 01 липня 2019 року адвокатським об`єднанням було надано позивачеві наступні послуги:
-          консультація клієнта; роз`яснення прав та обов`язків, складання проектів процесуальних документів; збирання, копіювання, підготовка матеріалів та документів для позову (витрачена 1 година праці адвоката, вартість послуг (гонорар) становить - 1 500 грн);
-          написання позову до Броварського міськрайонного суду Київської області (витрачено 4 години праці адвоката, вартість послуг (гонорар) становить - 6 000 грн);
-          аванс за представництво інтересів клієнта в 3-х судових засіданнях (або за три години участі у судових засіданнях) у Броварському міськрайонному суді київської області по даній справі (2 500 грн).
Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг адвокатом на підготовку та ведення справи було заплановано всього 8 годин, за які передбачено сплату у розмірі 10 000 грн.
Відповідачем не було подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, ані в суді першої, ані апеляційної інстанції.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції не відбулося жодного судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, а отже вимоги про стягнення 2 500 грн як авансу за представництво інтересів клієнта в 3-х судових засіданнях (або за три години участі у судових засіданнях) є необґрунтованими, оскільки такі послуги фактично надані адвокатом не були.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 7 500 грн (10 000 грн - 2 500 грн) та підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Наш Дім-ЖК».
Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд  у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
           Апеляційну скаргу представника позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» - Беженцева Федора Володимировича - задовольнити.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2021 року - скасувати.
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 серпня 2016 року по 30 червня 2019 року у розмірі 15 282,24 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги всього у розмірі 4 802,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш Дім-ЖК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                            В.А. Кравець

            Судді                                                                                            О.В. Желепа

                                                                                       О.Ф. Мазурик