ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6730/20                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року                                                                      м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді                                                                      Ключковича В.Ю.,
суддів                                                                                          Беспалова О.О.,
                                                                                                    Парінова А.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року, прийнятого у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 №7-09/15 з 19.02.2020 в розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати відповідача зарахувати до загального стажу роботи судді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу, крім роботи на посаді судді - 21 рік 04 місяці 02 дні, також: календарний період проходження строкової служби в армії з 26.10.1979 по 17.02.1982 (2 роки 03 місяці 21 день), навчання за денною формою в Волгоградській Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1982 по 28.07.1986 (3 роки 10 місяців 27 днів), роботу на посадах слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому та в.о. начальника слідчого відділу Ріпкинського РВВС Чернігівського облвиконкому з 01.09.1986 по 02.11.1989 (3 роки 2 місяці 20 днів), консультанта 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення судів та судово-правової реформи Чернігівського обласного управління юстиції з 03.11.1993-15.05.1995 (1 рік 06 місяців 12 днів), а разом - 32 роки 04 місяця 02 дні;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно довідки Чернігівського апеляційного суду №7-09/15 від 26.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020, в розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року адміністративний позов задовольнити частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не включення позивачу до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби - 2 роки 03 місяці 21 день, навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР - 1 рік 11 місяців 21 день, роботу на посаді слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому - 2 роки 2 місяці 4 дні, роботу на посаді в.о. начальника слідчого відділу Ріпкинського райконкому - 1 рік 0 місяців 16 днів, роботу консультанта 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення діяльності суду Управління юстиції Чернігівської обласної адміністрації - 1 рік 06 місяців 12 днів;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження строкової військової служби - 2 роки 03 місяці 21 день, навчання у Вищій слідчій школі МВС СРСР - 1 рік 11 місяців 21 день, роботу на посаді слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому - 2 роки 2 місяці 4 дні, роботу на посаді в.о. начальника слідчого відділу Ріпкинського райконкому - 1 рік 0 місяців 16 днів, роботу консультанта 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення діяльності суду Управління юстиції Чернігівської обласної адміністрації - 1 рік 06 місяців 12 днів, та здійснити з 19.02.2020, з урахуванням довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 №7-09/15 та виплачених сум, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 70%;
- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 681,00 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ГУ ПФУ в Чернігівській області подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.04.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог  в повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач вказує, що суд першої інстанції не врахував, що приписи статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII не містять жодних відсилочних норм, а відтак відсутні і підстави для врахування в період роботи на посаді судді будь-яких інших періодів, у тому числі і тих, про які просить позивач - стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права, період служби в армії та період навчання за денною формою в слідчий школі.
Відповідач зауважує, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою те, що для застосування розміру 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, немає правових підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-УІ від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 - моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, вказаний закон в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.
Діючим Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.
Відзив на апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є суддею у відставці з вересня 2016 року та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 по справі №620/2417/20 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформлене протоколом від 06.03.2020, про відмову в перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви від 28.02.2020; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 №7-09/15, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.
Як вбачається з листа відповідача від 18.12.2020 вих. №5005-5252/М-02/8/2500/20 перерахунок довічного грошового утримання позивача здійснено з 19.02.2020, з розрахунку 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за 21 повний рік роботи на посаді судді.
Відповідно до матеріалів пенсійної справи, відповідачем не зараховано позивачу до стажу роботи судді календарний період проходження строкової служби в армії з 26.10.1979 по 17.02.1982 (2 роки 03 місяці 21 день), навчання за денною формою в Волгоградській Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1982 по 28.07.1986 (3 роки 10 місяців 27 днів), роботу на посадах: слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому та в.о. начальника слідчого відділу Ріпкинського РВВС Чернігівського облвиконкому з 01.09.1986 по 02.11.1989 (3 роки 2 місяці 20 днів), консультанта 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення діяльності суду та судово-правової реформи управління юстиції Чернігівської облдержадміністрації з 03.11.1993-15.05.1995 (1 рік 06 місяців 12 днів).
Позивач вважає, що має право на зарахування вказаних періодів роботи саме в стаж судді та виплату довічного грошового утримання з розрахунку 74% від суми суддівської винагороди.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, виходив з того, що при обчисленні стажу роботи позивача на посаді судді слід керуватися положеннями нормативно-правового акту, що був чинний на момент його призначення на посаду судді, а саме Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-XII, а отже вказані позивачем періоди мають бути зараховані до його суддівського стажу за виключенням всього періоду навчання, оскільки за приписами постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу судді можливо зарахувати лише половину терміну навчання.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до Конституції України діяльність суддів гарантується, зокрема, особливим порядком їх обрання або призначення, звільнення з посади; обмеженням прав суддів на виконання іншої оплачуваної роботи, крім викладацької, наукової та творчої; фінансуванням функціонування судів та діяльності суддів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.
За приписами ч. 6 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №2453-VI) при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності судді.
Частиною 1 ст. 120 Закону №2453-VI визначено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
За приписами ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VІІІ) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Аналогічний порядок визначення стажу роботи на посаді судді передбачений п. 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, згідно якого судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Щомісячне довічне грошове утримання судді є не тільки соціальною виплатою (пенсією), але й конституційною гарантією незалежності судді у відставці, є складовою його правового статусу як діючого судді з урахуванням правомірних (законних) очікувань на майбутнє щодо захищеного соціального статусу при почесному видаленні його з посади (відставки), яке у своєму розмірі має бути максимально наближеним до рівня грошового утримання судді, який перебуває на відповідній посаді.
Щодо стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання необхідно зазначити наступне.
Згідно зі ст. 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.
Пунктом 11 Розділу XIII Перехідні положення Закону №2453-VI визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Абзацом 2 ч. 4 ст. 43 Закону України від 15.12. 1992 №2862-XII «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-XII), в редакції, яка діяла на день набрання чинності Законом №2453-VI) було передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Водночас, спірні правовідносини врегульовані також постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (далі - Постанова №865), яка була чинна станом на день набрання чинності Законом №2453-VI у відповідній цьому періоду редакції.
Абзацом 2 п. 3-1 Постанови №865 було передбачено зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами у справі, що ОСОБА_1 проходив службу в Радянській Армії з 26.10.1979 по 17.02.1982 (2 роки 03 місяці 21 день).
Навчався у Вищій слідчій школі МВС СРСР з 01.09.1982 по 28.07.1986 (1 рік 11 місяців 21 день).
Проходив службу в органах внутрішніх справ, зокрема, працював на посаді слідчого Березівського РВВС Тюменського облвиконкому з 01.09.1986 по 05.11.1988 (2 роки 2 місяці 4 дні), працював на посаді в.о. начальника слідчого відділу Ріпкинського райконкому з 06.11.1988 по 02.11.1989 (1 рік 0 місяців 16 днів).
Також, працював консультантом 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення діяльності суду Управління юстиції Чернігівської обласної адміністрації з 03.11.1993 по 15.05.1995 (1 рік 06 місяців 12 днів).
Був суддею військового місцевого суду Чернігівського гарнізону з 12.05.1995 по 31.07.2007 (12 років 02 місяці 20 днів), суддею Апеляційного суду Чернігівської області з 23.07.2007 по 15.09.2016 (9 років 01 місяць 22 дні).
Наказом Апеляційного суду Чернігівської області від 14.09.2016 №100-ос звільнено ОСОБА_1 з посади судді Апеляційного суду Чернігівської області.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що законодавством, яке діяло на день набрання чинності Законом №2453-VI було передбачено зарахування спірних періодів роботи позивача до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, оскільки він був обраний на посаду до набрання чинності цим Законом.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що у даному випадку до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню період строкової служби в Радянській Армії, половина періоду навчання та період роботи на посаді слідчого та в.о. начальника слідчого відділу, консультантом 1-ї категорії відділу організаційного забезпечення діяльності суду Управління юстиції Чернігівської обласної адміністрації та здійснити з 19.02.2020, з урахуванням довідки Чернігівського апеляційного суду від 26.02.2020 №7-09/15 та виплачених сум, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з розміру 70%
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріального та процесуального права.
У свою чергу, вказані в апеляційній скарзі доводи ГУ ПФУ в Чернігівській області не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      В.Ю. Ключкович

Судді                                                                                          О.О. Беспалов

                                                                                                    А.Б. Парінов