ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 597/1012/21	Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В. 	
Провадження № 33/817/478/21 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Данильчука Н.Б. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Данильчука Н.Б., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 454 гривні.
Як визнав суд, ОСОБА_1 14 квітня 2021 року о 12 годині 35 хвилин, керуючи, в м.Заліщики по вул.С.Бандери Тернопільської області, автомобілем марки ВАЗ модель 21053, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Данильчук Н.Б., що діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що постанова суду не відповідає повноті судового розгляду, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилаючись на Закон України "Про національну поліцію", стверджує про відсутність підстав у працівників поліції для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також вказує на відсутність доказів саме зупинки автомобіля працівниками поліції.
Зазначає про відсутність в матеріалах справи направлення водія для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735
Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості, що відеозапис, доданий до матеріалів справи проведено спеціальним технічним засобом, який входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР.
На переконання апелянта, ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і докази про це в матеріалах справи відсутні.
Просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Данильчука Н.Б., який підтримав подану апеляційну скаргу і просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 008693, який був предметом дослідження суду першої інстанції, ОСОБА_1 14 квітня 2021 року о 12 годині 35 хвилин в м. Заліщики по вул. С.Бандери керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння. У встановленому законом порядку, водій відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
Твердження апелянта про безпідставність зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є непереконливими.
Як слідує з матеріалів справи постановою про адміністративне правопорушення серії БАБ № 043294, за якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст. ч.2 ст.122, 121 КУпАП.
При цьому, характер правопорушення (порушення водієм правил користування ременем безпеки), час доби та обставини, за яких був зупинений автомобіль "ВАЗ 21053", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , дають підстави стверджувати, що працівники поліції мали можливість виявити порушення під час руху автомобіля, що й було підставою для зупинки транспортного засобу відповідно до приписів ст.35 закону України "Про національну поліцію".

       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції № 90780, яким підтверджується, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху. Оскільки у водія були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які працівник поліції назвав, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він, прибувши в заклад охорони здоров`я, відмовився.
Відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує захисник Данильчук Н.Б. в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що ОСОБА_1 , за його згодою, був доставлений у медичний заклад, не може свідчити про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року за № 1452/735, а також жодними чином не спростовує факту керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння і не може бути підставою для скасування судового рішення.
При цьому, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не пов`язана з відсутністю направлення на проходження медичного огляду.
Необґрунтованими суд вважає доводи апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомостей, що відеозапис, доданий до матеріалів справи проведено спеціальним технічним засобом, який входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР, оскільки такі відомості про технічний засіб у протоколі зазначені.
Окрім того, в матеріалах справи наявний документ щодо використання працівниками відділення поліції № 4 (м. Заліщики) технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису.
Тому, доводи апелянта щодо неналежності як доказу відеозапису з нагрудної камери поліцейського з наведених вище мотивів, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.
Безпідставними є доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.
Апеляційний суд звертає увагу, що під час фіксації працівниками поліції правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не повідомляв, що не перебував за кермом транспортного засобу, як і про те, хто керував транспортним засобом, що могло бути предметом перевірки при складання протоколу.
Виходячи з матеріалів відеофіксації правопорушення, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не пов`язана з тим, що він не керував транспортним засобом. 
Натомість, характер його поведінки під час спілкування з працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.

       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 

       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Данильчука Н.Б залишити без задоволення, а постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя