П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  274/376/17 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Замега О.В.   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.  

14 липня 2021 року                                                                                                                 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Чорнокнижник О.В., 
представника відповідача: Москаленка А. О.  

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - третя особа) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу, 

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
29.03.2021 представник Міністерства оборони України звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області з заявою, в якій просив вирішити питання про поворот виконання судового рішення у справі №274/376/17, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України отримані ним на підставі скасованих судових рішень кошти в сумі 206 700 грн, повернувши їх на рахунки Житомирського обласного військового комісаріату.
В обґрунтування заяви зазначає, що на виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017 в адміністративній справі №274/376/17, яка постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 скасована в частині зобов`язання виплати одноразової грошової допомоги. в решті залишено - без змін, Міністерством здійснено через Комісаріат виплату позивачу одноразової грошової допомоги в сумі 206 700 грн. Постановою Верховною Суду від 26.08.2020 касаційну скаргу Міноборони задоволено частково, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 в частині скасування постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017 щодо зобов`язання Міноборони виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу скасовано, зобов`язано Міноборони розглянути заяву ОСОБА_1  про виплату одноразової грошової допомоги, в решті судові рішення залишено без змін.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.04.2021 у задоволенні заяви Міністерства оборони України про поворот виконання рішення в адміністративній справі відмовлено.
Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що допомога, виплачена позивачу на виконання постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017, входить до додаткового грошового забезпечення у відносинах публічної служби, хоча і відноситься до разових платежів, і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.
При цьому в матеріалах справи відсутні та заявником не надані відомості на підтвердження того, що скасовані рішення обґрунтовані повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Відтак відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про поворот виконання рішення суду у даній справі.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву про поворот виконання рішення повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що одноразова грошова допомога не може ототожнюватися з періодичним платежем чи пенсією, оскільки така допомога призначається і виплачується одноразово, тобто не носить періодичний характер. Також цю допомогу не модна ототожнювати із заробітною платою чи грошовим утриманням, оскільки не є платою за службу чи роботу. 
Відтак вказує, що жодна і підстав передбачених ст. 381 КАС України не може застосовуватися у даній ситуації. 
13.07.2021 відповідачем подано заяву, в якій, крім іншого вказано, що суд першої інстанції помилково відніс виплачену позивачу внаслідок встановлення інвалідності одноразову грошову допомогу, яка належить до гарантованих державою компенсаційних виплат і виплачується незалежно від перебування особи у відносинах публічної служби, до складу грошового забезпечення у відносинах публічної служби, унаслідок чого ним були застосовані положення ст. 381 КАС України, які не підлягали застосуванню у даній справі.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4  ст. 304 КАС України  не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 20.05.2021 витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою суду від 28.05.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 30.06.2021 09:50 год.
30.06.2021, з метою завчасного повідомлення позивача про апеляційний розгляд справи, розгляд справи відкладено на 14.07.2021 09:50 год.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд задовольнити її повністю.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017 позов задоволено. Вирішено: визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про повернення ОСОБА_1 документів на доопрацювання у зв`язку із встановленням йому інвалідності IIІ групи з 07.12.2015 внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. Зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 07.12.2015.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково. Постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017 в частині зобов`язання Міністерства оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії) та захворювань, пов`язаних із виконанням ним обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 "Про затвердження порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та статей 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 07.12.2015 - скасовано та прийнято в цій частині нову про відмову у позові. В решті постанову залишено року без змін.
Постановою Верховною Суду від 26.08.2020 касаційну скаргу Міноборони задоволено частково, постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 в частині скасування постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29.03.2017 щодо зобов`язання Міноборони виплатити позивачеві одноразову грошову допомогу скасовано, зобов`язано Міноборони розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги, в решті судові рішення залишено без змін.
На виконання судових рішень у справі, в листопаді 2018 року ОСОБА_1 призначено, нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 206 700 грн., про що свідчать реєстр перерахувань на особисті вклади за грудень 2018 року від 10.12.2018 та копія платіжного доручення №2178 від 05.12.2018.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання повороту виконання судових рішень визначені статтею 380 КАС України. 
У відповідності до вимог вказаної статті, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. 
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. 
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. 
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою наведеної вище статті КАС України, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Як зазначив, в своєму рішенні Конституційний Суд України від 02.11.2011 № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. 
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ визначено статтею 381 КАС України.
Вказаною нормою встановлено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Аналіз наведеної норми передбачає обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ про відшкодування шкоди:
- заподіяної суб`єктом владних повноважень,
- заподіяної каліцтвом,
- заподіяної іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;
Також обмеження на поворот виконання судових рішень встановлені у справах:
- про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів;
- рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
У вказаних випадках поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.09.2020 по справі №818/678/17.
Згідно матеріалів справи, предметом розгляду в даній справі є зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням позивачу групи інвалідності.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі; це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Статтею 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності є видом гарантованого державою забезпечення (грошового утримання) у відносинах публічної (військової) служби. Крім того вона є компенсаційною виплатою, яка виплачується за шкоду, заподіяну каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я чи смертю.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 КАС України.    
Отже, згідно з цією нормою не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостей або поданням підроблених документах.
Тобто, якщо особа добросовісно одержувала за скасованим чи зміненим в подальшому судовим рішенням певні виплати, то вона не повинна повертати ці кошти чи надміру одержані кошти. З набранням законної сили новим судовим рішенням вона лише втрачає право на одержання подальших виплат або зберігає це право щодо виплат у меншому розмірі.
Колегія суддів зазначає, що у зазначених категоріях адміністративних справ може відбутися поворот виконання у випадках, якщо постанова суду стала результатом недобросовісної поведінки позивача (стягувача), а не порушень з боку суду. Тому, якщо скасована постанова була обґрунтована на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд повинен допустити поворот виконання.
При цьому, лише обставина скасування судового рішення в касаційному порядку не є достатньою.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що Міністерство оборони України, звертаючись із заявою про поворот виконання рішення суду не надало жодних доказів на підтвердження того, що висновки суду апеляційної інстанції по справі обґрунтовані на повідомлених позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Натомість, постанова Верховного Суду від 27.08.2020 у цій справі обґрунтована неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність законних підстав для задоволення заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі шляхом стягнення з позивача на користь Міністерства оборони України коштів.
При цьому, колегія суддів зауважує, що спосіб повороту виконання судового рішення, зазначений у заяві, порушує право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Першого Протоколу до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 04.11.1950 (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997).
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції  в повній мірі  надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, прийняв законну та обґрунтовану ухвалу, а тому  колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а  ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає згідно ст. 328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   26 липня 2021 року.

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.