УХВАЛА
 
25 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 643/4490/20
провадження № 61-9934ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові про поділ майна,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом про визнання за нею права власності на Ѕ частину автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску.
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року в складі судді Букреєвої І. А.  позов задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину автомобіля Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , залишивши за ОСОБА_2 право власності на Ѕ  частину зазначеного автомобіля.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року в складі колегії суддів Котелевець А. В., Бурлака І. В., Хорошевського О. М. рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
14 червня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказане судове рішення.
 
       У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову у справі № 643/4490/20 є вимога про визнання права власності на Ѕ частину автомобіля Daewoo Lanos, 2007 року випуску, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE,   № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від  19 грудня                        1997 року).
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 13 травня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                                  Н. О. Антоненко
                                                                                                                         В. І. Крат
                                                                                                                         М. М. Русинчук