ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/12983/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  17 вересня 2021 року                                                                                        м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого-судді Лічевецького  І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., за участю секретаря - Рейтаровської О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінжинірбуд» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, треті особи: Житлово-будівельний кооператив «Новобудова-7», Головний інспектор будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Держархбудінспекції України Тимошенко Семен Олександрович про визнання протиправними та скасування припису та постанов,

ВСТАНОВИВ

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінжинірбуд» (далі - ТОВ «Укрінжинірбуд», позивач) з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України, відповідач) про визнання протиправними та скасування припису та постанов, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати припис ДАБІ України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2016; 
- визнати протиправними та скасувати постанови від 29.03.2016 №084/40-212-10/2563, №085/40-212-10/2563, №086/40-212-10/2563 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими ТОВ «Укрінжинірбуд» визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених абз. 4 п. 4 ч. 3 ст. 2, п. 6 ч. 3 ст.2 та п.8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумах 124020,00 грн., 24804,00 грн., 62010,00 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності проведена відповідачем з численними порушеннями процедури, передбаченої Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а тому оскаржувані постанови і припис є протиправними та підлягають скасуванню.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2021 адміністративний позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано припис ДАБІ України про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2016. 
- визнано протиправними та скасовано постанови від 29.03.2016 №084/40-212-10/2563, №085/40-212-10/2563, №086/40-212-10/2563 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ДАБІ України подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
На думку апелянта суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідач, зокрема зазначає, що позапланова перевірка позивача проведена з дотриманням вимог чинного законодавства, а її результати належним чином оформлені та зафіксовані в акті перевірки.
Водночас під час проведення указаної перевірки встановлено порушення позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, у зв`язку із чим головним інспектором будівельного нагляду ДАБІ України видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , а також складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності позивача притягнуто до відповідальності, шляхом накладення штрафу.
На переконання відповідача усе зазначене свідчить про дотримання ДАБІ України порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та правомірності оскаржуваних постанов і припису. 
При цьому, ДАБІ України не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки наявність, установлених під час перевірки порушень позивачем вимог законодавства у сфері містобудування за результатами розгляду справи не спростована.
У той же час, порушення процедури проведення перевірки, а саме проведення її за відсутності представника суб`єкта містобудування, на які звертає увагу суд першої інстанції не є підставою для скасування оскаржуваних постанов і припису.
До того ж, такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки перевірка проводилася за присутності представника суб`єкта будівництва - Левіна  В.В.
Таким чином, оскаржувані постанови та припис прийняті відповідачем правомірно і скасовані судом першої інстанції помилково.
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно з актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.03.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Управління державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду Держархбудінспекції України Тимошенком Семеном Олександровичем без залучення третіх осіб у присутності представника суб`єкта будівництва - керівника проекту Левіна В`ячеслава Валерійовича, відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно Порядку № 553, на підставі письмового звернення громадянина ОСОБА_1 та інших, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ЖБК «Новобудова-7» (замовник будівництва) та ТОВ «Укрінжинірбуд» (підрядник) на об`єкті будівництва «Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення (секція №4) у м. Вінниці, на перехресті вулиць Покришкіна-Кривоноса».
В акті перевірки зазначено, що під час проведення перевірки представником суб`єкта містобудування проектна документація на об`єкті відсутня. 
Окрім цього, перевіркою виявлені наступні порушення вимог законодавства у містобудівній діяльності:
- будівельні роботи на об`єкті будівництва фактично були розпочаті за відсутності документа, що надає право на виконання будівельних робіт. Таким чином замовником та підрядником порушені вимоги ч.1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 № 747); 
- будівельні роботи на об`єкті виконуються за відсутності належним чином затвердженої проектної документації та робочої документації, що є порушенням ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність»; 
- на об`єкті відсутні робочі креслення, виконавчі схеми, загальний журнал робіт, журнали спеціальних робіт, що є порушенням вимог пункту 1.17 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва»;
- будівельні роботи проводяться з порушенням вимог ДБН, а саме: будівельні роботи виконуються без підтвердження належної якості попередньо виконаних робіт і без складання актів на закриття прихованих робіт, що є порушенням вимог п.п. 9.8 та 9.8.1 ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва».
14 березня 2016 року інспектором видано ТОВ «Укрінжинірбуд» припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, держаних стандартів і правил, в якому вимагалось забезпечити дотримання вимог державних будівельних норм для житлових будинків в термін до 14.04.2016. 
Також, 14.03.2016 інспектором складено протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на кожне зафіксоване в акті перевірки правопорушення із зазначенням того, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться 29.03.2016. 
За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, 29.03.2016 позивача визнано винним у вчиненні правопорушень про, що складено постанови №084/40-212-10/2563, №085/40-212-10/2563, №086/40-212-10/2563 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якими товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінжинірбуд» визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених абз. 4 п. 4 ч. 3 ст. 2, п. 6 ч. 3 ст.2 та п.8 ч. 3 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у розмірах 124020,00 грн., 24804,00 грн., 62010,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеними постановами та приписом, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудування на зазначеному об`єкті будівництва проведена відповідачем з порушенням порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, а саме без належного попередження суб`єкта містобудування про призначення такої перевірки та за відсутності його уповноваженого представника.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до абзацу 2,3 статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з абзацом 5,7 частини першої статті 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання.
Здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом. 
Статтею 7 Закону №877-V установлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. 
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються зокрема тип заходу (плановий або позаплановий), підстави для здійснення заходу та предмет здійснення заходу.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначені Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI).
Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Відповідно до вищевказаної правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок №553), який за змістом його абзацу першого пункту 1 визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Пунктом 7 Порядку №553 установлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. 
Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є: звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства. 
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні. 
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
За змістом пункту 9 Порядку №553  державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Пунктом 13 Порядку №553 установлено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Відповідно до пунктів 16-18 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком. 
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис). 
Акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Пунктом 19 Порядку №553 установлено,що припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку. 
Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (пункт 20 Порядку №553). 
За змістом  пункту 21 Порядку №553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням. 
Згідно з пунктом 22 Порядку №553 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.
З аналізу наведених норм права вбачається, що державний нагляд (контроль) за дотриманням суб`єктами господарювання законодавства у сфері містобудівної діяльності здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю шляхом проведення планових та позапланових перевірок з обов`язковим дотриманням порядку встановленого Кабінетом Міністрів України.
Так, згідно з усталеною правовою позицією, неодноразово висловленою як Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14, так і у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №821/1157/16, від 05.02.2019 у справі №2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі №807/242/14, лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. 
У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Верховний Суд у постановах від 23.01.2018 у справі №804/12558/14 та від 21.05.2020 у справі №208/6557/16-а(2-а/208/219/16) вказав, що у випадку незаконності перевірки прийнятий за результатами її проведення акт індивідуальної дії автоматично підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Лише дотримання, встановлених умов та порядку проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю може бути належною підставою для проведення позапланової перевірки та оформлення її результатів, які створюють для суб`єкта містобудування юридичні наслідки. Невиконання органами державного архітектурно-будівельного контролю вимог законодавця щодо порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої.
Указане відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом в постанові від 26.02.2020 у справі №826/7847/17.
Таким чином, лише беззаперечне дотримання органом архітектурно-будівельного контролю вимог чинного законодавства під час призначення та проведення перевірок суб`єктів містобудування є підставою для притягнення останніх до юридичної відповідальності за, встановлені контролюючим органом порушення в сфері містобудування.
Отже, під час судового розгляду цієї справи та вирішення питання щодо законності прийнятих за її (перевірки) наслідками рішень (актів, приписів, протоколів, постанов), як необхідної передумови для притягнення до відповідальності за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів деяких питаннях права, ключовим питанням є дотримання посадовими особами органів державного архітектурного контролю процедури проведення позапланової перевірки.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржувані припис від 14.03.2016 і постанови від 29.03.2016 №084/40-212-10/2563, №085/40-212-10/2563, №086/40-212-10/2563 прийняті за результатами проведення позапланової перевірки на підставі акта від 14.03.2016 б/н.
Під час розгляду цієї справи по суті судом першої інстанції встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль у формі позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення (секція №4) у м.  Вінниці, на перехресті вулиць Покришкіна-Кривоноса» був проведений за участю керівника проекту Левіна  В.В.
Разом з тим, жодних доказів, які б підтверджували, що вказана особа є уповноваженою особою ТОВ «Укрінжинірбуд» на представництво її інтересів під час проведення заходів державного архітектурно-будівельного контролю відповідачем не надано, а судом не встановлено.
Окрім цього, відповідачем не надано доказів пред`явлення посадовими особами службового посвідчення та направлення на позапланову перевірку перед її початком, а також повідомлення позивача про факт проведення такої перевірки з метою надання можливості забезпечити присутність уповноваженої особи.
Таким чином, правильними є висновки суду першої інстанції про те, що посадовими особами відповідача проведено перевірку за відсутності належного представника суб`єкта містобудування і це є порушенням порядку проведення перевірки, оскільки він був позбавлений можливості реалізувати свої права, зокрема отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки.
Аналогічні порушення допущені відповідачем і під час складання протоколів та винесення оскаржуваних постанов.
У матеріалах відсутні докази ознайомлення позивача зі змістом протоколів, роз`яснення йому прав та обов`язків, надання права на підписання протоколів і можливості надання зауважень, а також доказів повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, за результатами розгляду якої, винесено оскаржувані постанови.
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, усупереч вимогам статті 77 КАС України не довів правомірність прийняття оскаржуваних рішень.
Підсумовуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані позивачем припис та постанови прийняті відповідачем за наслідками архітектурно-будівельного контролю здійсненного відповідачем з грубим порушенням положень Порядку №553, у зв`язку із чим, прийняті за результатом проведення такого державного нагляду (контролю) у сфері містобудування акти індивідуальної дії є протиправними і підлягають скасуванню.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних постанов і припису та наявності підстав для їхнього скасування.
Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вони не спростовують висновків суду і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 КАС України, не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону. 
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2021 року - без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                           І.О.Лічевецький 

Суддя                                                              В.П.Мельничук

Суддя                                                              О.М.Оксененко