П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/12173/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Чернова Г.В.
          Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
27 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1  на  рішення   Житомирського окружного адміністративного суду  від  16 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про  визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про  визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у незастосуванні пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні з 01.03.2018 по 19.12.2019 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок та доплату ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2019 року включно,  грошової допомоги для оздоровлення, одноразової грошової допомоги, передбаченої ч.2 статті 15 закону № 2011-XII у зв`язку зі звільненням з військової служби, визначених з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" на 01.01.2018 та Законом України від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" на 01.01.2019.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що обчислення і виплата грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, п.4 Постанови №704.
Відзив позивачки на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Збройних Силах України у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2019 №23-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пп."а"  (у зв`язку із закінченням строку контракту).
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.12.2019 №288 позивачку виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 19.12.2019.
Позивачка звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про доплату грошового забезпечення за 2018-2019 року з розрахунку посадового окладу та окладу за військове звання 50% від мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року.
Листом від 13.07.2020 року №350/249/951/28/592 Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивачку про те, що посадовий оклад та оклад за військовим званням їй було визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. (1762 грн.), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1 і 14. Оскільки інших рішень щодо перерахунку військовослужбовцям розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням урядом України не приймалось, підстави для здійснення перерахунку розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за період з 01.03.2018 по 12.11.2019, а також видачі нового грошового атестату і довідки про щомісячні види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, на даний час відсутні.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно Примітки Додатку 14 та, враховуючи розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб і мінімальної заробітної плати у 2018 році, з метою коректного визначення розміру окладу за посадою та військовим званням позивача необхідно застосовувати мінімальний множник, а саме 50% мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з ч.2 ст.9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Ч. 3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
01 березня 2018 року набрала законної сили постанова Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), якою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців та схеми тарифних розрядів за основними типовими посадами.
Відповідно до п.4 Постанови №704 в редакції, чинній станом на 01.01.2018, установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Примітками до Додатків 1, 14 до Постанови №704 передбачено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
У зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 р. № 103 (далі - Постанова №103), якою внесено зміни до п.4 Постанови №704.
Згідно з п.4 Постанови №704 в редакції Постанови №103 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не було приведено у відповідність з нормою п.4 цієї Постанови.
Оскільки у 2018 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762 грн) складав менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (3723 грн х 50% = 1861,50), вказані вище розбіжності призводять до конкуренції положень п.4 та п.1 Примітки Додатка 1 до Постанови №704 в частині визначення розрахункової величини для визначення посадових окладів військовослужбовців. Аналогічно у 2019 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати у відповідному році.
Вказані невідповідності були виправлені постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1038, яка застосовується з 01.10.2020.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 скасовано п.6 Постанови №103, яким, зокрема, внесено зміни до п.4 Постанови №704.
Отже, з 30.01.2019 року діє редакція п.4 Постанови №704 від 01.01.2018.
Водночас, згідно з  п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII) мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Згідно з пояснювальною запискою до Закону №1774-VIII проектом акта передбачається новий порядок формування тарифної сітки оплати праці. У бюджетній сфері мінімальна тарифна ставка (посадовий оклад) встановлюватиметься Кабінетом Міністрів України. У небюджетній сфері підприємства визначатимуть тарифні ставки самостійно у колективних договорах. При цьому мінімальна тарифна ставка не може бути нижчою за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Проектом акта вносяться зміни до законів України, в яких заробітна плата або посадові оклади визначаються на основі мінімальної заробітної плати. Пропонується визначати їх у співвідношенні до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року.
Таким чином, оскільки фінансування грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється за рахунок Державного бюджету, а розмір посадових окладів визначається Кабінетом Міністрів України, колегія суддів дійшла висновку про те, що положення Закону №1774-VIII застосовуються в тому числі і при обчисленні складових грошового забезпечення військовослужбовців.
Крім того, п. 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII поширюється також і на інші виплати, які, зокрема, не пов`язані з оплатою праці.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що положення примітки до Додатків 1, 14 Постанови № 704 не відповідають положенням п. 3 розділу II Закону № 1774-VIII.
Згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення правового акту, який має вищу юридичну силу - п. 3 розділу II Закону № 1774-VIII, тобто посадовий оклад та оклад за військовим званням для перерахунку пенсії позивача слід обчислювати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 14 Постанови № 704.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2021 року в справі№240/11952/19.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищенаведеного підстави для зобов`язання відповідача провести перерахунок посадового окладу та окладу за військовим званням ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України" на 01.01.2018 і на 01.01.2019  відсутні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Отже, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2021 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору та запропоновано відповідачу у встановлений судом строк подати до суду докази сплати 1261,20 грн судового збору.
29 березня 2021 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Військової частини НОМЕР_1 про усунення недоліків, до якої апелянт долучив платіжне доручення на суму 1261,00 грн.
Таким чином, відповідач не доплатив 20 копійок судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України  недоплачену суму судового збору.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити  повністю.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії скасувати.
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Стягнути з  Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету України  недоплачену суму судового збору у розмірі 20 коп (двадцять копійок) за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, місце знаходження (вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601); отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ, код класифікації доходів бюджету 22030106; код ЄДРПОУ: 37993783; банк: Казначейство України (ЕАП); Р/р:UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.