Справа № 450/768/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О. 
Провадження № 33/811/956/21                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        04 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Микуша Д.М. розглянувши апеляційну скаргу адвоката Микуша Д.М. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 травня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП і накладено стягнення: за ст.124 КУпАП – у виді штрафу у розмірі 340 грн.; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Згідно ст.36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 
Згідно постанови, водій ОСОБА_1 20.02.2021 о 23 год.50 хв. в с. Пасіки-Зубрецькі по вул.Дорожна 85, Пустомитівського району Львівської області, керував автомобілем «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «DRAGER ALKOTEST 7510» в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правила дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, водій ОСОБА_1 20.02.2021 о 23 год. 50 хв. в с. Пасіки Зубрецькі по вул. Дорожна 85, Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого деформував  сміттєвий бак на автозаправній станції, чим завдав матеріальних збитків, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Микуш Д.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову постанову, якою провадження у даній справі закрити.
З даною постановою, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не погоджуюється, оскільки вона винесена з порушенням, норм матеріального ти процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому подаю апеляційну скаргу.
З даного протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло за якою частиною ст.130 КУпАП ОСОБА_1 притягається до відповідальності, адже в ньому наявні виправлення, зазначені також цифри 1, 3 та інше.
На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 проходив огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» ARND0056 Alkotest 7510. Однак, такий газоаналізатор не входить до переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції, тобто не є сертифікованим. 
Водночас, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 показав позитивний результат, а саме 2,5 проміле, з чим останній не погодився та повідомив працівникам поліції, що бажає пройти огляд на стан сп ’яніння в медичному закладі.
Працівники поліції повідомили, що спершу оформлять усі необхідні адміністративні матеріали, а потім поїдуть разом із ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення відповідного огляду, однак цього зроблено не було.
Однак у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння,.
Таким чином працівниками поліції порушено процедуру проведення огляду особи на стан сп`яніння.
Не погоджується також із наявними у матеріалах справи поясненнями свідків, з яких не видно чи пропонувалось працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. 
Окрім цього, на думку захисника, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була відсутня відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення у тому вигляді у якому йому ставиться у провину. 
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, та подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, за участі захисника Микуша Д.М.. Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 . 
Заслухавши пояснення адвоката Микуша Д.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи № 450/4362/19 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. 
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Сама подія, внаслідок якої відбулось ДТП на автозаправній станції за участі ОСОБА_1 в апеляційній скарзі фактично не оспорюється, та доводиться зібраними матеріалами.
Що стосується матеріалів справи, на яких апелянт акцентує свою увагу, щодо визнання винним ОСОБА_1 учиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд звертає увагу на наступне. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме даними, наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 009718 від 21.02.2021 (а.с.2) у якому ОСОБА_1 поставив свій підпис, чим погодився із внесеними у нього даними; роздруківці приладу «Драгер» (а.с.1) результат тесту якого становив 2,50 проміле, у якому також наявний підпис ОСОБА_1 , відповідно з цим результатом він також погодився; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції (а.с.4); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5); поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8,9), які засвідчили факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та підтвердили що такий був позитивним і становив 2,50 проміле.
З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 2,50 проміле, що підтверджується також відповідною роздруківкою. З таким результатом ОСОБА_1 був згідний та не заперечив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, тому у працівників поліції був відсутній такий обов`язок, щодо направлення його у медичний заклад та оформлення відповідних документів. 
Стосовно покликання апелянта, щодо відсутності відповідальності за керуванням автомобільним засобами в стані алкогольного сп`яніння у ст.130 КУпАП, на момент складання протоколу, у зв`язку із скасування даної норми, суд вважає за необхідне роз`яснити окремі положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.
Частиною третьою статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» передбачено, що комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України.
Враховуючи положення частини п`ятої статті 94 Конституції України Комітет вважає, що Закон № 720-IX набрав чинності 3 липня 2020 року, а саме в день його опублікування. Крім того, у зв`язку з набранням чинності 1 липня 2020 року Законом № 2617-VIII, відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у статті 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» України, а статтю 130 КУпАП було змінено.
Однак, Законом України №720-IXвнесено зміни до Закону № 2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIIIвилучені положення, які змінювали статтю 130 КУпАП та включали до КК України статтю 286-1. Таким чином Комітет вважає, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.
Оскільки ОСОБА_1 20.02.2021 о 23 год. 50 хв. в с. Пасіки Зубрецькі по вул. Дорожна 85, Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем «Фольксваген» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, перед початком руху не переконався в безпеці руху, внаслідок чого деформував  сміттєвий бак на автозаправній станції, чим завдав матеріальних збитків, та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Drager Alkotest 7510, результат тесту позитивний 2,50 проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, жодним чином не спростовано. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та є безальтернативною.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Микуш Дмитра Михайловича – залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 травня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Партика І.В.