Номер провадження: 33/813/851/21 
Номер справи місцевого суду: 523/6307/21
Головуючий у першій інстанції Лупенко А.В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М., 
за участю:
секретаря Хухрова С.В.,
правопорушника ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Стрілки В.Я.,
водія ОСОБА_2 ,
водія ОСОБА_3 ,
водія ОСОБА_4 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Стрілки Вадима Ярославовича на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 ,до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень. 
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 близько 18 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «Луаз», державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, в м.Одесі, напроти будинку №231-а, в порушення п.п.12.1 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР) не врахував дорожньої обстановки, на мокрій ділянці дороги, не впорався з керуванням, в`їхав в яму, внаслідок чого, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортними засобами – автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем марки «Honda», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, 29.05.2021 року представник ОСОБА_1 – адвокат Стрілка В.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Крім того, в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Стрілка В.Я. просить поновити строк на оскарження вищевказаної постанови.

Вивчивши клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Стрілки В.Я. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Стрілка В.Я. з`явились та надавали суду свідчення щодо обставин справи, однак матеріали справи не містять доказів того, що в судовому засіданні оголошувалась постанова суду. Крім того, копія оскаржуваної постанови суду учасникам справи не направлялась, а була отримана представником ОСОБА_5 20.05.2021 року, що підтверджується розпискою, яка мається в матеріалах справи (а.с.45).
З огляду на викладене, зазначені обставини свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений апелянтом з поважних причин, тому підлягає поновленню. 
При цьому, апеляційний суд зазначає, що апеляційний перегляд судового рішення гарантовано учасникам справи п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статтею 6 Європейської Конвенції «Про права людини і основоположних свобод» та практикою Європейського суду по правам людини (далі – ЄСПЛ).

Що стосується суті апеляційної скарги, то апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про   адміністративні правопорушення  є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування  обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення   виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень,   запобігання   правопорушенням, виховання   громадян   у   дусі   додержання   законів,  зміцнення законності.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив суду, що 29.03.2021р., приблизно о 18год. 20хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Луаз», здійснював рух в крайній правій смузі проїжджої частини вул. Миколаївська дорога, збоку вул. Лузанівська в напрямку вул. Лиманна; швидкість керованого ним транспортного засобу була приблизно 60-62 км/год На вказаний час був світлий день, дорожнє покриття було мокрим та крапав дощ, продовжуючи рух у вказаному напрямку, автомобіль під його керуванням правим переднім колесом в`їхав в яму, яка не була видимою, після чого, автомобіль став некерованим та його викинуло на смугу реверсного руху (рух по якій не був заборонений для зустрічного транспорту), де і відбулось зіткнення із транспортними засобами, які здійснювали рух у зустрічному напрямку. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що ДТП трапилась не в результаті заносу його автомобіля на мокрій дорозі, оскільки до в`їзду в яму він здійснював рух у швидкісному режимі, який дозволяв йому безпечно ним керувати та повністю відповідав дорожній обстановці.
Разом з тим, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що правопорушник ОСОБА_1 29.03.2021 року, близько 18 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом марки «Луаз», державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, в м.Одесі, напроти будинку №231-а, в порушення п.п.12.1 ПДР не врахував дорожньої обстановки, на мокрій ділянці дороги, не впорався з керуванням, в`їхав в яму, внаслідок чого, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з транспортними засобами – автомобілем «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобілем марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобілем марки «Honda», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правопорушник ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1 ПДР, які виразились у тому, що водій ОСОБА_1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та погодних умов, а також стан транспортного засобу, а тому не мав змоги постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним.
У зв`язку з цим після того, як його автомобіль «Луаз», державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, в м.Одесі, напроти будинку №231-а,правим колесом вскочив у яму на проїзній частині дороги, ОСОБА_1 не впорався з керуванням і виїхав на зустрічну полосу руху, по якій назустріч рухалися: автомобіль «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіль марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіль марки «Honda», номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 .
Зазначені обставини в своїй сукупності призвели до виникнення ДТП, в якій всі три вищевказані автомобілі отримали механічні ушкодження.

Допитані в суді апеляційної інстанції водії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали суду апеляційної інстанції пояснення, в яких вони вважали винним в ДТП саме правопорушника ОСОБА_1 , який не врахував дорожньої обстановки і погодних умов, не впорався з керуванням автомобілю «Луаз», державний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миколаївська дорога, в м.Одесі, напроти будинку №231-а, у зв`язку з чим вскочив в яму на проїзній частині та на великій швидкості виїхав на полосу зустрічного руху, де скоїв наїзд на три транспортні засоби, під їх керуванням.
Більше того, водій автомобілю марки «Nissan», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 суду пояснила, що вона майже кожного дня проїзжає по даній ділянці дороги і жодного разу не чула, щоб на цій ділянці дороги були скоєні ДТП, тому що водії контролюють рух транспортних засобів і обережно проїзжають всі перешкоди і ями.
З цих підстав, вона вважає, що в скоєній ДТП однозначно винен водій ОСОБА_1 .

На питання суду, по якій причині при інтенсивному русі транспортних засобів саме водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Луаз», державний знак НОМЕР_1 , не впорався з керуванням вказаного транспортного засобу, виїхавши на зустрічну полосу руху, правопорушник ОСОБА_1 відповісти не зміг, зазначивши тільки те, що у скоєній ДТП відсутня його вина, оскільки він не знав, що на дорозі існує велика яма, яка була залита водою. 

Зазначені обставини додатково свідчать про те, що саме ОСОБА_1 на мокрій ділянці дороги, із врахуванням осадків у виді дощу, не в достатній мірі контролював рух свого транспортного засобу, не впорався з його керуванням, у зв`язку з чим його транспортний засіб виїхав на зустрічну полосу руху, де була скоєна ДТП. Тобто, таким чином ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім викладеного, слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 адвокат Стрілка В.Я. заявив клопотання, яке було підтримано ОСОБА_1 і заперечувалось іншими водіями ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , про призначення у справі судової експертизи на предмет встановлення причин скоєння ДТП та можливості правопорушника ОСОБА_1 в даній дорожній обстановці контролювати рух свого транспортного засобу.
Проте, як було зазначено вище, дана ДТП була скоєна 29.03.2021 року, тобто більше ніж 3 місяці тому назад, однак ні адвокат Стрілка В.Я., ні його довіритель ОСОБА_1 не надали суду першої або апеляційної інстанції даного клопотання з переліком питань, які має бути вирішено даною експертизою, а також кому доручити її проведення, однозначно не було вказано.
Не було надано такого клопотання і в даному судовому засіданні суду апеляційної інстанції.
Враховуючи, що з моменту ДТП пройшло більше 3-х місяців, на теперішній час яма на проїзній частині ліквідована, що підтверджено водієм ОСОБА_3 , встановити на даний час місця знаходження автомобілів на проїзній частині, швидкість їх руху і погодні умови, які існували на момент ДТП, тобто встановити об`єктивні вихідні дані для проведення судової експертизи фактично є неможливим, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити адвокату Стрілці В.Я. в задоволенні клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Суд також виходив із того, що дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з відеореєстратора та з камери зовнішнього відеоспостереження ПАТ «Одеський кабельний завод», повністю підтверджені обставини та механізм скоєння ОСОБА_1 ДТП, яке інкримінується йому в вину.
Апеляційний суд також погоджується з висновком суду в цій частині, оскільки вказані відеозаписи, які маються на а.с.36, 37 повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в скоєнні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд також дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_6 в порушенні п.11.3 та п. 11.4 ПДР.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 254, 268, 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
                        постановив:

Клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Стрілки Вадима Ярославовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року – задовольнити.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Стрілки Вадима Ярославовича залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 08.07.2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                        (підпис        )        С.М. Сегеда