ПОСТАНОВА
Іменем України

09 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа №519/666/19
провадження №51-1685км21
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                                       ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
представника цивільного позивача    ОСОБА_6 ,
захисника – адвоката                             ОСОБА_7 ,                 
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника – адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 .
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. За вирокомСуворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року  ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України  (далі – КК), і призначено йому покарання: за ч.1 ст.190 КК – у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.2 ст.190 КК – у виді обмеження волі строком на 2 роки і 6 місяців.
2. На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 6 місяців.
3. На підставі ч.5 ст.72 КК зараховано ОСОБА_8 у строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 06 вересня 2019 року до 17 грудня 2019 року, у співвідношенні, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
4. Цим же вироком задоволено цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВЕА» до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
5. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВЕА» на відшкодування завданої майнової шкоди 338 041,18 грн.
6. На цей вирок засуджений подав апеляційну скаргу.
7. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та повернуто апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
8. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу від 22 квітня 2021 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
9. Свої доводи мотивує тим, що апеляційний суд порушив право засудженого на доступ до правосуддя, а також не врахував того факту, що ОСОБА_8 став жертвою процесуальних обставин, неефективного захисту та своєї правової неграмотності, оскільки сам вчасно не подав апеляційну скаргу і вважав, що вона подана адвокатом.
Позиції учасників судового провадження
10. Захисник підтримала касаційну скаргута просила задовольнити її.
11. Прокурор та представник цивільного позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АКВЕА» - не підтримали касаційну скаргу і просили залишити оскаржуване судове рішення без зміни.
12. Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про особисту участь у касаційному розгляді, заперечень або повідомлень про поважність причин їх неприбуття до Суду від них не надходило.
Мотиви Суду
13. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 було проголошено 16 липня 2020 року за безпосередньою участю обвинуваченого ОСОБА_8 і його захисника – адвоката ОСОБА_9 , цього ж дня останнім вручено копію вироку (т. 3, а.с. 139).
14. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 395 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а отже, з урахуванням вимог статей 115, 116 КПК останнім днем строку на оскарження вироку Суворовського районного суд м. Одеси від 16 липня 2020 року було 17 серпня 2020 року.
15. Не погоджуючись із вироком суду, 25 серпня 2020 року захисник–адвокат ОСОБА_9 , яка діяла в інтересах засудженого, подала апеляційну скаргу одночасно із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що вона хворіла та перебувала на самоізоляції з підозрою на коронавірус з 06 серпня 2020 року по 21 серпня 2020 року (т. 3, а.с.141–147).
16. 02 вересня 2020 року Одеським апеляційним судом постановлено ухвалу про відкриття провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 –  адвоката ОСОБА_9 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року стосовно  ОСОБА_8 (т. 3, а.с. 153).
17. У цій ухвалі апеляційним судом зазначено, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений ст. 395 КПК, та відповідає вимогам ст.396 КПК. А також вказано, що перешкоди для відкриття апеляційного провадження відсутні.
18. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 вересня 2020 року підготовку провадження до апеляційного розгляду закінчено та призначено розгляд апеляційної скарги сторони захисту на 27 жовтня 2020 року (т. 3, а.с. 154).
19. Водночас, замість розгляду справи по суті, як того вимагають норми КПК, ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 березня 2021 року, тобто майже через 6 місяців після відкриття провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання захисника – адвоката ОСОБА_9 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку від 16 липня 2020 року стосовно ОСОБА_8 та повернуто апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження (т. 3, а.с. 219–220).
20. Після того, як ОСОБА_8 стало відомо про те, що  апеляційним судом було відмовлено в задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернуто апеляційну скаргу скаржнику, він 15 березня 2021 року (засобами електронного зв`язку безпосередньо до апеляційного суду) (т.4, а.с.3–11) та 16 березня 2021 року (через суд першої інстанції) (т.4, а.с.30–37) подав апеляційну скаргу на вирок від 16 липня 2020 року разом із заявою про призначення йому захисника, в якій також ставилось питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду як пропущеного з поважних причин.
21. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та повернуто апеляційну скаргу скаржнику у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження (т. 4, а.с.82).
22. Цю ухвалу мотивовано тим, що: доводи клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він став жертвою погроз потерпілої сторони, а тому не міг своєчасно подати апеляційну скаргу, не приймаються апеляційним судом до уваги як голослівні та не підтверджені будь-якими доказами; доводи обвинуваченого для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, а саме посилання ОСОБА_8 на його правову необізнаність та подачу його захисником апеляційної скарги з пропуском визначеного законом строку, є неспроможними.
23. Апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки апеляційна скарга на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року подана обвинуваченим ОСОБА_8 разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження 15 березня 2021 року (засобами електронного зв`язку безпосередньо до апеляційного суду) та 16 березня 2021 року (через суд першої інстанції), тобто майже через 7 місяців після закінчення строку апеляційного оскарження, то доводи, на підставі яких обвинувачений ОСОБА_8 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вироку суду, не можуть бути визнані поважними.
24. Колегія суддів не погоджується із висновками апеляційного суду про те, що ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження було пропущено  без поважних причин, з огляду на таке.
25. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона була подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
26. При цьому питання про те, чи було подано апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження, вирішується суддею-доповідачем до відкриття апеляційного провадження.
27. Після відкриття апеляційного провадження справа має бути розглянута судом по суті. Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги визначені у ст. 407 КПК.
28. Отже, після постановлення ухвал від 02 вересня 2020 року про відкриття провадження та призначення справи до розгляду ОСОБА_8 , з урахуванням принципу правової визначеності, мав легітимні очікування, що його справа буде розглянута апеляційним судом у порядку, визначеному КПК.
29. Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності та що сторони провадження повинні мати право очікувати застосування вищезазначених норм. Принцип юридичної визначеності застосовується не тільки щодо сторін провадження, а й до національних судів (див. остаточне рішення ЄСПЛ від 21 січня 2011 року у справі «Дія-97» проти України», заява № 19164/04, п. 47 та остаточне рішення від 27 травня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11, п.143).
30. Вказані вище обставини не були досліджені апеляційним судом. Зокрема, апеляційним судом не було враховано того, що вже 02 вересня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду, а також, що засудженим подано апеляційну скаргу майже через 7 місяців після закінчення строку апеляційного оскарження лише тому, що апеляційний суд понад 6 місяців вирішував питання поновлення/відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження.
31. Таким чином, з урахуванням зазначеного вище колегія суддів вважає, що засудженим строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин. 
32. Отже, суд апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою засудженого дійшов передчасного висновку про те, що встановлений КПК процесуальний строк на оскарження вироку місцевого суду був пропущений без поважних причин.
33. Допущені судом апеляційної інстанції порушення є істотними в силу ч. 1 ст. 412 КПК, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.
34. Відповідно до положень ст. 438 КПК істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції.
35. Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга захисника підлягає задоволенню, а рішення апеляційного суду – скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
36. При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, вирішити питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК та прийняти законне й обґрунтоване рішення.
37. Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу захисника – адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , задовольнити.
Ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                   ОСОБА_3