ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 815/1062/17
адміністративне провадження №К/9901/1606/18, №К/9901/37640/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
cудді-доповідача — Радишевської О. Р.,
суддів — Кашпур О. В., Уханенка С. А.
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №815/1062/17 
за позовом ОСОБА_1 до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, скасування наказу, провадження в якій відкрито
за касаційними скаргами ОСОБА_1 , командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, ухвалену у складі: головуючого судді Танюри К.О., та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, постановлену у складі: головуючого судді Вербицької Н.В., суддів Джабурії О.В., Кравченко К.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Суть спору
1. 22 лютого 2017 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 (далі – відповідача) з вимогами:
1.1.  визнати неправомірними дії (перевищення службових повноважень) щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та переслідування по службі за подання скарги, оскарження дій і наказів командування військової частини НОМЕР_1 у судовому порядку; 
1.2.  скасувати наказ №47 від 22 січня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності з оголошенням дисциплінарного стягнення «суворова догана» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 37, 83, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;
1.3.  скасування дисциплінарного стягнення «суворова догана» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 37, 83, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно притягнуто ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки службове розслідування проведено з істотними порушеннями. Позивач також уважає, що застосування до нього заходів дисциплінарного впливу є формою переслідування його по службі за подання скарги на дії безпосереднього начальника – полковника ОСОБА_3 та оскарження дій командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 у судовому порядку.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
3. Наказом Міністра оборони України від 24 лютого 2016 року №161 ОСОБА_1 призначено на посаду начальника служби метрології та стандартизації озброєння оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України.
4. 15 грудня 2016 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника оперативного управління – заступника начальника штабу військової частини НОМЕР_1 було складено рапорт на ім`я начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 про те, що станом на 15 грудня 2016 року позивачем не виконано пункт 5.1.4 плану усунення недоліків, виявлених під час проведення інспекційної перевірки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Головною інспекцією Міністерства оборони України у період з 12 по 16 вересня 2016 року, а саме: відсутні облікові документи.
5. Наказом командира військової частини НОМЕР_1  від 16 грудня 2016 року №801 на підставі зазначеного рапорту було призначено службове розслідування.
6. Результати службового розслідування оформлені актом, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 15 січня 2017 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 визначено відповідальним за виконання пункту 5.1.4 плану усунення недоліків, виявлених під час проведення інспекційної перевірки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Головною інспекцією Міністерства оборони України у період з 12 по 16 вересня 2016 року, термін виконання якого закінчувався 05 листопада 2016 року. Проте станом на 15 грудня 2016 року облікові документи в службі метрології та стандартизації озброєння військової частини НОМЕР_1 заведені не були.
7. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 січня 2016 року №47 за неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог статей 11, 16, 37, 83, 92 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до несвоєчасного виконання плану усунення недоліків та заведення оперативного обліку в службі метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
8. Уважаючи, що до дисциплінарної відповідальності його притягнули безпідставно, позивач звернувся до суду.
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково:
9.1.  скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22 січня 2017 року №47;
9.2.  у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
10. Частково задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що службове розслідування було проведено необ`єктивно, адже, констатувавши факт невиконання плану усунення недоліків, виявлених Головною інспекцією Міністерства оборони під час проведення інспекційної перевірки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідач не дав оцінки поясненням позивача, у яких він виклав причини та обставини, які перешкоджали виконанню вказаного плану у визначений строк.
11. Як установили суди попередніх інстанцій, у своїх поясненнях позивач зазначив, що на виконання вказаного плану ним було надіслано підпорядкованим військовим частинам листи з вимогою надати матеріали та інформацію для заведення на регіональному рівні  документації з метрології та метрологічної діяльності у сфері оборони. Проте вимоги вказаних листів переважною більшістю підпорядкованих військових частин виконано не було, про що позивач доповідав командуванню військової частини НОМЕР_1 .
12. Суди попередніх інстанцій також зазначили, що в матеріалах службового розслідування відсутній послужний список позивача, автобіографія, атестаційні матеріали та аркуш бесіди ОСОБА_1 з командиром військової частини НОМЕР_1 .
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
13. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач та відповідач оскаржили їх в касаційному порядку.
14. У касаційній скарзі позивач, стверджуючи про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.
15. На обґрунтування вимог касаційної скарги позивач зазначив, що порушення, допущені командиром військової частини НОМЕР_1 під час проведення службового розслідування, указують на те, що свої повноваження щодо накладення дисциплінарного стягнення відповідач застосував з особистих мотивів.
16. Посилаючись на вказані обставини, позивач уважає, що суди попередніх інстанцій безпідставно відмовили в задоволенні його вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо прийняття оскаржуваного наказу.
17. Відповідач, посилаючись на неповне з`ясування судами попередніх інстанцій істотних для справи обставин, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
18. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що позивач за посадою зобов`язаний вести облік і складати звітність у встановленому порядку, проте своїх обов`язків не виконав. Водночас його пояснення щодо неможливості виконання відповідних обов`язків не були перевірені судами попередніх інстанцій та не підтверджені належними й допустимими доказами.
19. За наслідками автоматизованого розподілу касаційні скарги передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача Бевзенку В.М., суддів Данилевич Н.А., Шарапі В.М.
20. Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача.
21. Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.
22. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду — керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду — від 07 травня 2020 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
23. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 травня 2020 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Кашпур О.В., Уханенку  С.А.
V. Джерела права та акти їхнього застосування
24. Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі – Дисциплінарний статут).
25. Преамбулою Дисциплінарного статуту визначено, що цей Статут визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.
26. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна – це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, установлених військовими статутами та іншим законодавством України.
27. Статтею 2 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
28. Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних учинків.
29. Частиною третьою статті 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.
30. Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту в разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності – накласти дисциплінарне стягнення.
31. Згідно з частиною першою статі 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
32. Статтею 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.
33. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
34. Статтею 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.
35. Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, визначено в Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженій наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року №82, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 року за № 385/8984 (далі – Інструкція №82).
36. Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №82 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який вирішив притягнути військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. У наказі зазначаються підстави для призначення розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, термін проведення та посадові особи, яким доручено його провадження.
37. Згідно з пунктом 2.2 Інструкції №82 посадові особи Збройних Сил України зобов`язані надавати правдиві письмові пояснення по суті предмета розслідування та поставлених їм питань, пред`являти відповідні документи чи матеріали.
38. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи і порушувати клопотання про витребування та залучення нових документів, опитування відповідних осіб, проведення додаткових ревізій.
39. Підпунктом 4.1 Інструкції №82 встановлено, що за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.
40. Відповідно до пункту 4.3 Інструкції №82 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд посадовій особі, яка призначила розслідування. До акта додаються всі матеріали розслідування.
41. Посадова особа, яка призначала службове розслідування, проводить бесіду з військовослужбовцем, стосовно якого воно проводилось.
42. За результатами бесіди оформляється аркуш бесіди із зазначенням дати її проведення, а також заперечень, прохань (побажань) особи, стосовно якої проведено службове розслідування. Аркуш бесіди підписується особою, яка проводила бесіду, військовослужбовцем, з яким вона проводилась, присутніми посадовими особами та його безпосереднім начальником.
43. Згідно з пунктом 5.2 Інструкції №82 про прийняте рішення повідомляється військовослужбовцю, стосовно якого проводиться службове розслідування, а у випадках, передбачених пунктом 4.4 цієї Інструкції, також начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
VI. Позиція Верховного Суду
44. З аналізу статей 1– 2 та 4 Дисциплінарного статуту випливає, що підставою для дисциплінарної відповідальності військовослужбовця є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, а також Присяги.
45. З метою  уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, та ступеня вини військовослужбовця в його вчиненні, командиром може бути призначене службове розслідування.
46. Аналіз пунктів 2.2, 4.1 Інструкції №82 дає підстави для висновку, що особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право давати усні та письмові пояснення, робити заяви, подавати документи. Цьому праву кореспондує обов`язок викласти в акті перевірки мотиви, з яких відповідні пояснення, заяви відхиляються.
47. Пояснення особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, є однією з важливих гарантій об`єктивного службового розслідування та захисту законних прав й інтересів особи від безпідставного застосування стягнення та інших негативних наслідків.
48. У спірних правовідносинах підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани був висновок відповідача про несвоєчасне виконання ним завдання, визначеного планом усунення недоліків, виявлених Головною інспекцією Міністерства оборони України під час проведення інспекційної перевірки оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до якого позивач мав у термін до 05 листопада 2016 року завести облікові документи в службі метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 .
49. Суди попередніх інстанцій встановили, що для заведення облікових документів на рівні оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України позивачем до підпорядкованих військових частин було направлено вимоги від 19 листопада 2016 року №2393/16/634 та від 05 жовтня 2016 року №2/9883 за підписом начальника озброєння військової частини НОМЕР_1 про надання необхідних документів: планів засобів вимірювальної техніки військового призначення, які підлягають повірці (калібруванню) і поточному ремонту; графіків зразків спеціальної контрольно-перевірочної апаратури, яка потребує метрологічного обслуговування; заявок на проведення метрологічного обслуговування; списків кандидатів для проходження підвищення кваліфікації.
50. Як пояснив позивач під час службового розслідування, указані вимоги були або повністю проігноровані, або були виконані несвоєчасно, про що він регулярно доповідав усно на службових нарадах, письмово – організаційно-плановій групі озброєння військової частини НОМЕР_1 . Своєчасно інвентаризацію вимірювальної техніки проведено лише у військових частинах НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
51. Суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідач лише констатував факт невиконання плану та не надавав оцінку поясненням ОСОБА_1 щодо ненадання підпорядкованими військовими частинами документів з метрології та метрологічної діяльності, не встановлював наявність чи відсутність причинного зв`язку між стверджуваним дисциплінарним порушенням та вказаною бездіяльністю підпорядкованих військових частин.
52. За таких обставин суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильних висновків про те, що дисциплінарне стягнення на позивача було накладено необґрунтовано.
53. Доводи та аргументи касаційної скарги відповідача зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та свідчать про незгоду скаржника з правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
54. Щодо аргументів касаційної скарги позивача про необґрунтовану відмову судів попередніх інстанцій визнати дії з прийняття оскаржуваного наказу таким, що вчинені з перевищенням повноважень та з метою переслідування, то вказані доводи позивача правильно були відхилені судами попередніх інстанцій.
55. У матеріалах справи відсутні належні докази прийняття оскаржуваного наказу командиром військової частини НОМЕР_4 з перевищенням повноважень і внаслідок переслідування позивача за попередню діяльність. 
56. Суди попередніх інстанцій також правильно вважали, що вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо прийняття наказу від 22 січня 2017 року №А2393 повністю охоплюються вимогами про його скасування. Таким чином, встановивши порушення відповідачем порядку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача буде скасування наказу, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
57. Інші аргументи касаційної скарги позивача не спростовують зазначених висновків судів попередніх інстанцій і вимагають здійснення судом касаційної інстанції переоцінки обставин справи, що виходить за межі завдань і повноважень суду касаційної інстанції.
58. Отже, оскаржувані судові рішення ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка, суди правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
59. Положеннями частини першої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
60. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
61. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України (у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення — без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
62. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі є правильними, у зв`язку з чим підстави для їх скасування чи зміни відсутні.
VII. Судові витрати
63. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.
64. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
65. Касаційні скарги ОСОБА_1 та командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 залишити без задоволення.
66. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2017 року у справі №815/1062/17 залишити без змін.
67. Судові витрати не розподіляються.
68. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко