П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/12041/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Перекупка І.Г.   
Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
21 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 17 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

          В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського районного м. Житомира із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив: поновити строк на оскарження постанови серія ЕАМ № 3172874 від 21.09.2020 року як пропущений з поважних причин; визнати протиправними дії поліцейського інспектора Бучушкан Вікторії Володимирівни 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія ЕАМ № 3172874 від 21.09.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП; стягнути з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Богунського районного м. Житомира від 17.03.2021 позовні вимоги задоволено частково.
Поновлено строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3172874 від 21.09.2020 року.
Скасовано постанову інспектора УПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції Бучушкан Вікторії Володимирівни у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3172874 від 21.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрито.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн. та судовий збір в розмірі 420,40 грн.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

          Не погодившись із судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.
          Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

          Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що вона є безпідставною, необґрунтованою та такою, яка не містить жодних спростувань тих доводів, які зазначені у рішенні суду першої інстанції, на підставі яких судом прийнято законне та обґрунтоване рішення з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

          Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження  у вищевказаній справі.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання сторони не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.
Згідно з ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
          За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3172874 від 21.09.2020 року інспектором УПП в Житомирській області лейтенантом поліції Бучушкан В.В. було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Відповідно до вказаної постанови, позивач ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 21.09.2020 року 23 год. 09 хв. в м. Житомирі по вул. Мануїльського 86, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а ПДР - порушення водіями ТЗ використання освітлювальних приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Позивач, вважаючи постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

          Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

          Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі – ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з пунктом «а» 19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.
Тобто, вищевказаний пункт встановлює обов`язок для водіїв транспортних засобів вмикати фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях, за умови, якщо транспортний засіб рухається.
Частиною другою ст.122 КУпАП України визначено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
          Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
          Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими ст.251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Водночас, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
          Згідно зі ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, серед іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано відео з нагрудної камери № 20200922075937001238 та № 20200922080116001239.
Проте, судом першої інстанції вірно встановлено, що з вказаних вище відеозаписів видно, що посадовими особами УПП в Житомирській області зафіксовано лише процедуру оформлення адміністративного правопорушення, проте сам факт керування транспортним засобом   ОСОБА_1 без ввімкненого ближнього світла фар не зафіксовано. Інших доказів де зафіксовано керування позивачем транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар  у темну пору доби відповідачем суду надано не було.
Колегія суддів звертає увагу на той факт, що надане відео починається з того, що транспортний засіб, на якому рухався позивач стоїть, тобто рух не здійснює.       
Однак, для притягнення до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п.19.1 ПДР поліцейський має зафіксувати не ввімкнення водієм транспортного засобу у темну пору доби фар ближнього (дального) світла на транспортному засобі саме під час руху даного транспортного засобу. 
В свою чергу доказів того, що позивач рухався у транспортному засобі в темний час доби без ввімкненого світла фар ближнього світла відповідачем не надано.
Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що відеозапис, наданий відповідачем в підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ЕАМ №3172874 від 21.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на такий технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, відтак апеляційний суд дійшов висновку про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17.
Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що на відеозаписах, наданих відповідачем,  позивач підтверджує, що він рухався без ввімкненого світла фар, оскільки сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.7.2020 у справі №177/525/17.
Статтею 247 КУпАП зазначає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
          
Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.       

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не виконав вимог ч.2 ст.77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його за ч.2 ст.122 КУпАП, що має наслідком скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3172874 від 21.09.2020 р. та закриття справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
          Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а  рішення Богунського районного суду                         м. Житомира від 17 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.