ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/2995/16
адміністративне провадження № К/9901/33144/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Данилевич  Н.  А., Кашпур  О.  В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор» до Антимонопольного комітету України про скасування рішення, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 року (головуючий суддя Смолій  І.  В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  жовтня 2020 року (головуючий суддя Аліменко  В.  О., судді: Бєлова  Л.  В., Кучма  А.  Ю.),
І. Суть спору
У лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НПО «Ізолятор» (далі - позивач, ТОВ «НПО «Ізолятор») звернулось до суду з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач, АМК), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 10  лютого 2016 року №  218-р/пк-ск.
На обґрунтування позовних вимог ТОВ «НПО «Ізолятор» зазначило, що оскаржуване рішення АМК прийняте з порушенням абз. 2 ч. 4 ст. 18 Закону України «Про здійснення державних закупівель», оскільки позивачем було вчасно подано скаргу до відповідача, а тому в останнього були відсутні підстави для залишення скарги без розгляду.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи.
05  лютого 2016 року ТОВ «НПО «Ізолятор» звернулося до Постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель зі скаргою №  01-202 щодо порушення ПАТ «Кіровоградобленерго» порядку проведення процедури закупівлі - « 27.90.1. Ізолятори полімерні» (оголошення №  007506, оприлюднене на веб-порталі уповноваженого органу, бюлетень від 14  січня 2016 року №  7). Позивач у скарзі повідомляє про порушення замовником порядку проведення процедури закупівлі та просив, зокрема, її призупинити та зобов`язати замовника внести зміни до документації конкурсних торгів.
Вказана скарга зареєстрована відповідачем 08  лютого 2016 року за №  8-20/374-ДЗ.
Відповідно до документації конкурсних торгів, затвердженої протокольним рішенням комітету з конкурсних торгів замовника від 11  січня 2016 року, що міститься на веб-порталі уповноваженого органу та доданої ТОВ «НПО «Ізолятор» до скарги, кінцевим строком для подання пропозицій конкурсних торгів було визначено 12  лютого 2016  року, що не заперечується сторонами.
10  лютого 2016  року Постійно діючою адміністративною колегією АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель прийнято рішення №  218-р/пк-ск про залишення без розгляду скарги ТОВ «НПО «Ізолятор» від 05  лютого 2016  року №  01-202 (зареєстровану в Комітеті 08  лютого 2016  року за                        №  8-20/374-ДЗ). Підставою для прийняття такого рішення було порушення ТОВ «НПО «Ізолятор» строків, встановлених абз.  2 ч.  4 ст.  18 Закону України «Про здійснення державних закупівель».
Уважаючи таке рішення відповідача протиправним, ТОВ «НПО «Ізолятор» звернулося до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
ІІІ. Рішення судів попередніх інстанцій та мотиви їх ухвалення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  жовтня 2020 року, позов ТОВ «НПО «Ізолятор» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 10  лютого 2016  року 
№  218-р/пк-ск про залишення скарги ТОВ «НПО «Ізолятор» без розгляду.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що обставини, встановлені судом, в сукупності свідчать про протиправність рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 10  лютого 2016 року №  218-р/пк-ск, яке було прийняте без належного з`ясування факту дотримання позивачем строку звернення до відповідача з поданою скаргою.
Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій звернули увагу на те, що оскільки датою подання скарги до органу оскарження вважається дата її реєстрації цим органом, а скаргу позивача зареєстровано в комітеті 08  лютого 2016 року, то цей факт виключає можливість залишення без розгляду скарги з підстав, які були зазначені в оскаржуваному рішенні відповідача.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22  грудня 2020  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі п. 3 ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
V. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі АМК просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: питання щодо обчислення строків, визначених ст.  18 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), у разі направлення скарги до органу оскарження засобами поштового зв`язку, та застосування до таких скарг ч.  5 ст. 18 згаданого Закону.
Скаржник вважає, що спеціальний Закон, який встановлює правові та економічні засади здійснення державних закупівель, встановлює чіткі строки для подання скарг до органу оскарження та не передбачає можливості їх поновлення чи перенесення. Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 18 зазначеного Закону датою подання суб`єктом оскарження скарги до органу оскарження вважається дата її реєстрації органом оскарження.
Позивачем поданий відзив на касаційну скаргу, в якому останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.
Стверджує, що скарга ним була направлена до органу оскарження в письмовій формі 05  лютого 2016  року о 14:00 год., отримана та зареєстрована в комітеті 08  лютого 2016  року, конкурсі торги були призначені на 12  лютого 2016  року, а граничний період подання скарг, встановлений законом, - не пізніше ніж за чотири дні до дати, встановленої для подання пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційної пропозиції), а саме: не пізніше ніж за чотири дні до 12  лютого 2016  року. 
Також ТОВ «НПО «Ізолятор» вважає, що посилання АМК стосовно того, що строк подачі скарги був до 07  лютого 2016  року включно є помилковими, оскільки 07  лютого 2016  року був вихідний день, у зв`язку з чим позивач направив скаргу в останній робочий день перед останнім днем подачі.
VІ. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ст.  19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 1 Закону України від 26 листопада 1993 року №3659-XII «Про Антимонопольний комітет України» (далі - Закон №  3659-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.
За приписами ст.  3 Закону №  3659-XII установлено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4)  методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.
Спеціальним законом, який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади є Закон України від 10 квітня 2014 року №  1197-VII «Про здійснення державних закупівель» (далі - Закон №  1197-VII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частиною 1 ст.  18 Закону №1197-VII визначено, що скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження в письмовій формі та повинна бути підписана особою, яка її подає, і містити таку інформацію: найменування органу оскарження; ім`я (найменування), місце проживання (місцезнаходження) суб`єкта оскарження, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (у разі наявності); найменування, місцезнаходження, поштова адреса замовника, генерального замовника, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржуються; номер оголошення про проведення процедури, яке оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу; підстави подання скарги, посилання на порушення процедури закупівлі або прийняті рішення, дії або бездіяльність замовника, генерального замовника, фактичні обставини, що це можуть підтверджувати, дату, коли суб`єкту оскарження стало відомо про такі рішення, дії або бездіяльність; вимоги суб`єкта оскарження та їх обґрунтування; обґрунтування наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, генерального замовника, що суперечать законодавству у сфері державних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи.
Статтею 18 Закону №  1197-VII визначено порядок оскарження процедур закупівлі, зокрема у ч.  4 цієї статті визначено строки подання скарг до органу оскарження.
Зі змісту абз.  2 ч.  4 ст.  18 Закону №  1197-VII убачається, що скарги, що стосуються документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації, запиту цінових пропозицій), можуть подаватися у будь-який строк після оприлюднення оголошення про їх проведення, але не пізніше ніж за чотири дні до дати, встановленої для подання пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій), та не пізніше ніж за три дні до дати, встановленої для подання цінових пропозицій.
Абзацом 1 ч. 5 ст. 18 Закону №  1197-VII установлено, що датою подання суб`єктом оскарження скарги до органу оскарження вважається дата її реєстрації органом оскарження.
Згідно з ч. 6 ст. 18 Закону №  1197-VII орган оскарження залишає скаргу без розгляду у разі, якщо: суб`єкт оскарження подає скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі і з тих самих підстав, які вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення; скарга не відповідає вимогам частини першої або четвертої цієї статті; суб`єктом оскарження не внесено плату, передбачену абзацом третім частини п`ятої цієї статті; замовником, генеральним замовником відповідно до цього Закону усунено порушення, зазначені в скарзі, про що було надано документальне підтвердження. Орган оскарження зобов`язаний поінформувати суб`єкта оскарження, замовника, генерального замовника про залишення скарги без розгляду не пізніше наступного робочого дня після прийняття такого рішення та в той самий строк подати для оприлюднення таке рішення на веб-портал Уповноваженого органу.
VІІ. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (ч.  1 ст.  341 КАС України).
З аналізу положень вищевикладеного законодавства вбачається, що у разі встановлення органом оскарження невідповідності скарги вимогам ч.  1 або ч.  4 ст. 18 Закону №  1197-VII (строки подання скарги), то орган оскарження залишає скаргу без розгляду. 
При цьому, скарги, що стосуються документації конкурсних торгів (кваліфікаційної документації, запиту цінових пропозицій), можуть подаватися у будь-який строк після оприлюднення оголошення про їх проведення, але не пізніше ніж за чотири дні до дати, встановленої для подання пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій), та не пізніше ніж за три дні до дати, встановленої для подання цінових пропозицій. У разі недотримання скаржником зазначених строків при зверненні з відповідною скаргою, уповноважений орган має всі підстави для залишення такої скарги без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, кінцевим строком для подання пропозицій конкурсних торгів визначено 12  лютого 2016 року, а граничний період подання скарг, встановлений законом: не пізніше ніж за чотири дні до 12  лютого 2016 року.
Водночас, скарга позивача до органу оскарження була направлена в письмовій формі (опущена в скриньку для скарг) - 05  лютого 2016 року о 14:00  год., проте отримана та зареєстрована в комітеті 08  лютого 2016 року за 
№  8-20/374-ДЗ. 
Тобто, конкурсні торги були призначені на 12  лютого 2016 року, скарга зареєстрована 08  лютого 2016 року, а отже за 4 дні, як встановлено ст.  18 Закону №  1197-VII.
Посилання АМК стосовно того, що строк подачі скарги був до 07лютого 2016 року включно, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за арифметичним підрахунком календарних днів останньої дати для подання скарг (не пізніше ніж за чотири дні до дати, встановленої для подання пропозицій конкурсних торгів (кваліфікаційних пропозицій) є саме 08  лютого 2016  року. Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що 07  лютого 2016 року був вихідний день. Отже, позивач фактично направив скаргу в останній робочий день перед останнім днем подачі.
З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що оскільки датою подання скарги до органу оскарження вважається дата її реєстрації цим органом, а скаргу ТОВ «НПО «Ізолятор» зареєстровано в комітеті 08  лютого 2016 року (за чотири дні до конкурсних торгів - 12  лютого 2016  року), то цей факт виключає можливість залишення без розгляду скарги з підстав, які були зазначені в оскаржуваному рішенні Постійно діючої адміністративної колегії АМК з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 10  лютого 2016 року №  218-р/пк-ск. 
Таким чином, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених ст. 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що оскаржувані судові рішення, переглянуті судом касаційної інстанції в межах доводів та вимог, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст. 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29  жовтня 2020 року залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                                    Н.  А.  Данилевич
                                                                                                    О.  В.  Кашпур