Ухвала
 
30 червня 2021 року
місто Київ
 
справа № 724/597/18
провадження № 61-1668св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Усика Г. І., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Перепелюк І. Б., Височанської Н. К., Лисака І. Н.,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
ОСОБА_1 у квітні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів. 
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000, 00 грн щомісячно, починаючи з 26 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено. Виключено з мотивувальної частини рішення посилання суду, як на докази у справі, на копії фотографій, які знаходяться на аркушах справи під номерами 55, 56, 57 . В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 лютого 2019 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2018 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Короткий зміст вимог касаційної скарги
ОСОБА_1 , діючи через представника ОСОБА_3 , 16 січня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Заявник обґрунтовує вимоги касаційної скарги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
ОСОБА_1 зазначає, що:
-                   апеляційний суд неправильно застосував до спірних правовідносин правила статей 3, 125, 128 СК України, статей 53, 55 КпШС України;
-                   чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає такої підстави, як визнання недопустимими чи неналежними доказами свідчень рідних і близьких стороні осіб;
-                   апеляційний суд, маючи можливість, не роз`яснив ОСОБА_1 право заявити клопотання про проведення судової генетичної експертизи у справі;
-                   представник заявника, який не є адвокатом, не роз`яснив ОСОБА_1 висновки Верховного Суду про обов`язковість роз`яснення судом апеляційної інстанції учасникам справи права заявити клопотання про призначення у справі судової генетичної експертизи;
-                   відповідач, знаючи, що є батьком дитини, не зацікавлений в проведенні експертизи, а тому ані він, ані його представник не заявляли клопотання про її проведення.
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
ОСОБА_2 у березні 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду відзив, у якому просив касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року залишити без змін. 
Відповідач зазначив, що Верховний Суд під час відкриття касаційного провадження допустив порушення норм процесуального права, а саме прийняв до розгляду касаційну скаргу, підписану особою, яка не має такого процесуального права, зокрема, касаційна скарга подана представником ОСОБА_1 , який не є адвокатом.
Також відповідач зазначив, що саме позивач має сприяти розгляду справи, оскільки є найбільш зацікавленою у її розгляді.
ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДАХ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ
Ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , а ухвалою від 16 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-IX), який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що касаційна скарга у справі, що переглядається, подана у січні 2020 року, вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-IX.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Отримавши матеріали цивільної справи, під час підготовки справи до касаційного розгляду судом виявлено, що провадження за касаційною скаргою відкрито помилково, оскільки скаргу подано особою, яка не мала права її підписувати, тому Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження.
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».
За правилами частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.
У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України закріплено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності цим Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
У статті 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Таким чином, з 01 січня 2017 року представництво у Верховному Суді та судах касаційної інстанції у справах, провадження у яких розпочате після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатами.
До того ж у частинах першій та другій статті 60 ЦПК України закріплено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.
В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).
Таким чином, враховуючи предмет спору, справа не підлягала розгляду судами першої та апеляційної інстанцій в порядку спрощеного позовного провадження, справа не є малозначною та спір виник не з трудових відносин, а тому представництво сторони за правилами частини третьої статті 131-2 Конституції України, частин першої та другої статті 60 ЦПК України має здійснюватися адвокатом.
Верховний Суд дійшов висновку, що за своєю суттю підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва, а тому має здійснюватися адвокатом.
Ухвала про відкриття провадження у справі постановлена Хотинським районним судом Чернівецької області 29 травня 2018 року. На підтвердження повноважень ОСОБА_3 як представника заявника ОСОБА_1 до матеріалів касаційної скарги додано копію довіреності від 29 серпня 2018 року, посвідчену приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області Масловською І. Ю., зареєстровану в реєстрі за № 1229. 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять будь-яких відомостей щодо наявності у ОСОБА_3 як представника ОСОБА_1 статусу адвоката, такі відомості відсутні у Єдиному реєстрі адвокатів України, а також такі обставини підтверджені у касаційній скарзі, підписаній ОСОБА_3 .
У пункті 2 частини першої статті 396 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.
Про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу (частина друга статті 396 ЦПК України).
З урахуванням того, що провадження у справі розпочато після набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», касаційну скаргу підписано  та подано засобами поштового зв`язку представником ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який не є адвокатом, спір виник не з трудових правовідносин та не у малозначній справі, касаційне провадження у справі необхідно закрити.
Керуючись статтями 260, 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Закрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на постанову Чернівецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     О. В. Ступак

Судді                                                                                                              І. Ю. Гулейков

С. О. Погрібний

Г. І. Усик

В. В. Яремко