ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 р.	Справа № 818/2448/18	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021, головуючий суддя І інстанції: О.М. Кунець, м. Суми, повний текст складено 05.04.21 року по справі № 818/2448/18
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Міністерства оборони України ,            ІНФОРМАЦІЯ_1                   
          про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
09.03.2021 до Сумського окружного адміністративного суду надійшла заява  Міністерства оборони України до суду про поворот виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 та постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі №818/2448/18 та стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнуту за скасованим судовим рішенням одноразову грошову допомогу у розмірі 273 300,00 грн.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у задоволенні заяви представника Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі № 818/2448/18 відмовлено.
Відповідач-1, не погодившись із вказаною ухвалою подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року по справі № 818/2448/18 та задовольнити заяву про поворот виконання судового рішення у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що одноразова грошова допомога не відноситься до складових грошового забезпечення, ані до додаткового грошового забезпечення, ані до самого грошового забезпечення військовослужбовця, а тому суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для здійснення повороту виконання судового рішення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України 273300 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями п. 4 ч. 1 та ч. 7  ст. 380 КАС України  передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Отже, зі змісту наведеної норми слідує, що поворот виконання судового рішення є інститутом адміністративного судочинства, що спрямований на повернення стягнутих грошових сум на підставі рішення суду, що було скасоване.
Особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ врегульовані  ст. 381 КАС України.
Так, приписами вказаної норми передбачено, що поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Таким чином, норма ч. 1 ст. 381 КАС України  містять імперативний припис про те, що поворот виконання судового рішення про  присудження виплати грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Колегією суддів встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправним та скасовано Протокол засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №31 від 23.03.2018, Рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум стосовно розміру одноразової грошової допомоги, визначеної до виплати ОСОБА_1 . Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16-2 Закону від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (в редакції Закону №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 . У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 вищевказане рішення було залишено без змін.
18.02.2019 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист щодо зобов`язання Міністерства оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16-2 Закону від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (в редакції Закону №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 .
17.04.2019 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 17.04.2019 про закінчення виконавчого провадження ВП №58789678 з примусового виконання виконавчого листа №818/2448/18 виданого 18.02.2019 Сумським окружним адміністративним судом. Дане виконавче провадження закінчено у зв`язку з виконанням Міністерством оборони України вказаного виконавчого листа шляхом перерахування коштів ОСОБА_1 у сумі 273300,00 грн.
У подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 818/2448/18 скасовано та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.
При цьому, колегія суддів зазначає, що Сумський окружний адміністративний суд, приймаючи рішення від 13.09.2018, яким зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16-2 Закону від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (в редакції Закону №2004-УІІІ від 6 квітня 2017 року) у Порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, та Наказом Міністерства оборони України №530 від 14.08.2014 року, з урахуванням раніше виплаченої суми, та надіслати вказане рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 для видання наказу про виплату такої допомоги ОСОБА_1 , виходив з наявності у позивача права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги.
Отже, предметом спору у цій справі було призначення та виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, встановленої внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, отриманої під час проходження військової служби, а тому поворот виконання судового рішення по цій справі можливий лише у випадку, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Разом з цим, колегія враховує, що скасовуючи рішення попередніх інстанцій (на виконання яких, відповідачем-1 було виплачено позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 273300 грн.) Верховний Суд зазначив, що з дня встановлення ступеня втрати працездатності позивачу (16 жовтня 2015 року) до дня встановлення ІІ групи інвалідності (05 грудня 2017 року) минуло понад два роки, а тому станом на час встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності він не мав права на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, а тому висновки судів попередніх інстанцій про право ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги є помилковими.
При цьому, заява Міністерства оборони України від 09.03.2021 року про поворот виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 по справі №818/2448/18 не містить посилань на неправдиві відомості або підроблені документи надані позивачем, що стало підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 273300 грн.
Представник відповідача в судовому засідання в суді апеляційної інстанції також підтвердив, що у нього відсутні докази, що позивач повідомив суду неправдиві відомості або надав підроблені документи, що стало підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 273300 грн.
Враховуючи, що Міністерства оборони України у заяві від 09.03.2021 року про поворот виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.09.2018 не навело доводів та не надало доказів, що скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами, в матеріалах справи такі докази відсутні, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідності до ч. 1 ст. 381 КАС України заява Міністерства оборони України про поворот виконання рішення суду задоволенню не підлягає.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що одноразова грошова допомога не відноситься до складових грошового забезпечення, ані до додаткового грошового забезпечення, ані до самого грошового забезпечення військовослужбовця, а тому суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поворот виконання рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
З аналізу вищевказаної норми слідує, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою відноситься до разових платежів, виплачується з Державного бюджету України, при цьому має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців, які проходили військову службу.
Таким чином, зазначена виплата фактично належить до іншого грошового утримання у відносинах публічної (військової) служби та право на її отримання безпосередньо виникає внаслідок реалізації військовослужбовцем конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та компенсації втраченого внаслідок цього здоров`я (отримання інвалідності, а в деяких випадках і втрати життя).
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на спірні правовідносини з приводу виплати позивачу одноразової грошової допомоги поширюються приписи статті 381 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої не допускається поворот виконання судових рішень у вище зазначеній категорії справ за винятком випадків повідомлення позивачем завідомо неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, а тому колегія суддів відхиляє вищевказані доводи апеляційної скарги.
При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що одноразова грошова допомога не входить до складу грошового забезпечення та відповідно до складу грошового утримання, оскільки Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не визначено термін "грошове утримання".
Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2014 року по справі №1622/1610/2012, оскільки обставини у справі у цій справі та у справі №1622/1610/2012 є різними.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі № 818/2448/18 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України  залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №818/2448/18  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
У  зв`язку із перебуванням судді Макаренко Я.М. у відпустці  у період з 06.09.2021 по 10.09.2021  включно повний текст постанови складено  13.09.2021 року