ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 389/3078/16-а(2-а/389/95/16)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
        суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
       секретар судового засідання Новошицька О.О. 
за участю представника позивача – Лінчевський Д.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційні скарги Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області та Знам`янського міського голови ОСОБА_1 
на постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року (головуючий суддя Савельєва О.В.)
в адміністративній справі №389/3078/16-а(2-а/389/95/16) за позовом   ОСОБА_2 до відповідачів: Знам`янського міського голови Філіпенка Сергія Івановича (відповідач-1), Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області (відповідач-2) про визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,- 
ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася 24.11.2016 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області суду з адміністративним позовом до відповідачів: Знамянського міського голови Філіпенка Сергія Івановича (відповідач-1), Виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області (відповіджач-2), в якому просила:
1. - визнати протиправним та скасувати розпорядження Знамянського міського голови «Про звільнення ОСОБА_2 » від 24.10.2016 №512-к; 
2. - поновити ОСОБА_2 на посаді начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області з 24.10.2016;
3. - стягнути з Виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу; 
4. - стягнути з Виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; 
5. - постанову допустити до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць. 
Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю розпорядження від 24.10.2016 № 512-к про звільнення її з посади та порушенням відповідачами порядку її звільнення, здійсненного на підставі п.1 ч.1   ст.40 КЗпП України   у зв`язку зі скороченням штату, з огляду на те, що відповідач-2 не виконав свого обов`язку щодо працевлаштування, оскільки з моменту попередження про звільнення і до дня звільнення позивачці було запропоновано лише окремі вакантні посади, а в цей же час працівникам, які мали нижчу кваліфікацію, пропонувались посади з більш високими кваліфікаційними вимогами, на які вони й були призначені. Позивачка наполягає, що вона має вищу кваліфікацію, продуктивність праці, тривалий стаж роботи у виконавчому комітеті, вищий ранг посадової особи органів місцевого самоврядування порівняно з іншими працівниками, що залишились працювати у виконавчого комітеті Знам`янської міської ради.
Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року позовні вимоги задоволено частково (а.с. 109-121 т. 2):
Визнано протиправним та скасовано розпорядження Знамянського міського голови Філіпенка С.І. «Про звільнення ОСОБА_2 » від 24.10.2016, №512-к.
Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області з 25.10.2016.
Стягнуто з Виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25.10.2016 по 12.05.2017 в сумі 38 047 грн. 64 коп. з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області судовий збір в сумі 640 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу в сумі 6800 грн.
Постанову суду допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знамянської міської ради Кіровоградської області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що в період між попередженням позивачки про звільнення із займаної посади - 11.05.2016 до самого звільнення 24.10.2016 існували вакантні посади, які не були запропоновані, в тому числі у новоствореному відділі, куди пропонувалось перевестися іншим працівникам, а відтак існувала можливість для працевлаштування позивачки, в тому числі на посаду у новоствореному відділі, яку роботодавець - відповідач, всупереч ч.3   ст.49-2 КЗпП України, не реалізував, вимоги   статті 42 КЗпП України   щодо переважного права на залишення на роботі також не врахував, а тому таке звільнення позивачки не можна вважати законним.
Не погодилися з рішенням суду першої інстанції відповідачі-1,2 надали апеляційні скарги (а.с. 146-150, 154-156 т. 2). 
Кожен окремо відповідач просить Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 скасувати в частині задоволених вимог та відмовити в задоволенні позову.
Посилаються на те, що в діях відповідачів відсутні ознаки порушень вимог   ст. 42 КЗпП України, а спірне розпорядження про звільнення позивачки від 24.10.2016 № 512-к прийнято у межах повноважень, на підставі та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року апеляційні скарги задоволені, Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 – скасовано, в задоволенні позову відмовлено (а.с. 185-190 т. 2 ).
Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 року постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду на новий розгляд (а.с. 20-31 т. 3).
Свою позицію Верховний Суд в Постанові від 20.01.2021 обґрунтував тим, що матеріали справи не містять доказів повідомлення позивачки про час і місце слухання справи в суді апеляційної інстанції. 
03.03.2021 року позивачкою надано відзив на апеляційну скаргу. Посилається на те, що штатним розписом апарату управління Виконавчого комітету Знам`янської міської ради, введеним в дію з 01.01.2016 року, затверджено штати у кількості 20 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати 42406грн.  Водночас, новим штатним розписом, введеним в дію з 01.07.2016 року, також передбачено кількість штатних одиниць апарату управління виконкому на рівні 20 одиниць, з місячним фондом заробітної плати 43902грн. тому в наслідок проведення організаційно-штатних змін, передбачених рішеннями Знам`янської міської ради від 22.04.2016 року №194, кількість штатних одиниць не зменшувалася, що свідчить про те, що скорочення штату насправді не відбулося, а фактично була формально змінена внутрішня/організаційна структура апарату виконкому з метою звільнення з роботи конкретних працівників. 
В судове засідання 16.06.2021 року (після перерви, яка була оголошена 19.05.2021) представники відповідачів не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує пояснення, що були надані представниками відповідачів ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) в судовому засіданні від 19.05.2021 року.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції (Постанова Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017) в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та доводи відзиву на апеляційні скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що доказів, які б підтверджували неможливість запропонувати позивачці всі вакантні посади, відповідачем-2 надано до суду не було, як і не спростовано ту обставину, що відповідач-2 не мав можливості перевести позивачку за його згодою на одну із посад у новоствореному відділі. 
Тобто в період між попередженням позивача про звільнення із займаної посади - 11.05.2016 до самого звільнення 24.10.2016 існували вакантні посади, які позивачці не були запропоновані, в тому числі у новоствореному відділі, куди пропонувалось перевестись іншим працівникам, а відтак існувала можливість для працевлаштування позивача, в тому числі на посаду у новоствореному відділі, яку роботодавець - відповідач-2, всупереч ч.3   ст.49-2       КЗпП України, не реалізував, вимоги   статті 42 КЗпП України   щодо переважного права на залишення на роботі також не врахував, а тому таке звільнення позивачки неможна вважати законним. 
Як наслідок, враховуючи протиправність спірного розпорядження про звільнення від 24.10.2016 № 512-к, позивачка має бути поновлена на посаді, з якої вона незаконно звільнена, а саме: на посаді начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знам`янської міської ради. 
При цьому суд першої інстанції, посилаючись на ч.1 та ч.5   ст.241-1 КЗпП України, зауважив, що у розпорядженні про звільнення зазначено «звільнити з 24.10.2016», у зв`язку з чим позивач вважатиметься звільненим з наступного дня, а саме з 25.10.2016, яке водночас є першим днем вимушеного прогулу позивача, а 24.10.2016 вважається останнім робочим днем позивача. 
Вирішуючи позовну вимогу про стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції, з посиланням на ч.2   ст.235 КЗпП України, дійшов висновку, що з виконавчого комітету Знам`янської міської ради підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 38 047,64 грн., яка утворюється шляхом множення кількості днів вимушеного прогулу на розмір середньоденного заробітку (137х277,72=38047, 64). 
Апеляційні скарги подані в частині заговорених вимог, тому рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не переглядається.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Кодексу законів про працю України (КЗПП), Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом даного спору є протиправність/правомірність розпорядження Знамянського міського голови «Про звільнення ОСОБА_2 » від 24.10.2016 №512-к з урахуванням статті 42 КЗпП України, яка передбачає    переважне право щодо залишення на роботі.
Матеріалами справи підтверджується, що диплом спеціаліста свідчить про те, що позивачка у 2004 році закінчила Національну юридичну академію України імені Ярослава Мудрого, отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста. 
У 2008 році позивачка у цьому ж навчальному закладі здобула освітньо-кваліфікаційний рівень «магістр», на що вказує диплом магістра.
З трудової книжки позивачки вбачається, що вона з 21.12.2010 працювала у виконавчому комітеті Знам`янської міської ради Кіровоградської області на посаді начальника відділу кадрової роботи. 
З 07.04.2014 по 01.12.2015 позивачка обіймала посаду керуючої справами (секретаря виконкому). 
Сьомий ранг посадової особи органів місцевого самоврядування позивачці присвоєно 07.04.2014.
Розпорядженням міського голови «Про вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією та прийняттям структури та загальної чисельності апарату Знам`янської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради» від 27.04.2016 №161-к вирішено попередити працівників про вивільнення, зокрема і працівників відділу кадрової роботи, і працівників організаційного відділу. 
Інформацію про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці доведено до відома державної служби зайнятості 29.04.2016.
При цьому, позивачка ознайомлена із зазначеним розпорядженням №161-к про вивільнення працівників - 10.05.2016 – у перший день виходу на работу з лікарняного. 
Наступного дня - 11.05.2016 позивачці надано для ознайомлення попередження про звільнення з посади за п.1 ч.1   ст.40 КЗпП України   у зв`язку зі скороченням чисельності (штату) працівників з одночасною пропозицією переведення на посаду заступника начальника управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янської міської ради. 
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачка відмовилася від ознайомлення з даним попередженням, його отриманням та відповідно від запропонованої посади, що вбачається з акту та не заперечується позивачкою (а.с. 231 т. 1).
У подальшому, 17.05.2016 позивачці надавалися для ознайомлення шість попереджень про звільнення з посади за п.1 ч.1   ст.40 КЗпП України   у зв`язку зі скороченням чисельності (штату) працівників. 
При цьому, пропонувалося переведення на наступні посади: 
- головного спеціаліста відділу культури та туризму виконавчого комітету Знам`янської міської ради; 
- головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янської міської ради (тимчасово, на час перебування штатного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку); 
- провідного спеціаліста відділу прийому громадян та прийняття рішень управління соціального захисту населення виконавчого комітету Знам`янської міської ради; 
- головного спеціаліста відділу прийому громадян та прийняття рішень управління соціального захисту населення виконавчого комітету Знам`янської міської ради; 
- провідного спеціаліста Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Знам`янської міської ради; 
- державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Знам`янської міської ради (тимчасово, на час перебування штатного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку). 
Водночас, позивачка, ставлячи підпис та дату на вказаних попередженнях, просила запропонувати їй посаду у новоствореному відділі організаційно-кадрової роботи, враховуючи її переважне право на залишення на роботі як працівника з більш високою кваліфікацією і продуктивністю. 
Позивачка також зазначала, що запропоновані відповідачем посади не відповідають її професії, спеціальності та кваліфікації.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи містять декілька довідок, різних за змістом, щодо наявних вакантних посад в структурних підрозділах виконавчого комітету Знам`янської міської ради у період з 10.05.2016 по 24.10.2016. 
При цьому, представником відповідача  зазначено, що слід брати до уваги лише останню довідку за підписом Знам`янського міського голови від 30.03.2017 №01-27/29/1 (а.с. 45 т. 2), посилаючись на те, що інформація саме в цій (останній) довідці є вірною (що, зокрема, було зазначено судом касаційної інстанції в Постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року). 
На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз наявності в матеріалах справи кількох довідок з різним змістом, дають підстави для критики суб`єкта владних повноважень щодо дотримання вимог трудового законодавства відносно обов`язку запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі вакансії, які існували на підприємстві з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції, приймає до уваги що довідка, на яку посилається відповідач (№01-27/29/1) датована 30.03.2017 року, натомість звільнення позивачки відбулося 24.10.2016, таким чином, на час звільнення позивачки суб`єкт владних повноважень не мав остаточних, перевірених даних про наявність вакантних посад для запропонування працівнику, який вивільняється. 
Отже, наявність в матеріалах справи декількох довідок з різним змістом у суду апеляційної інстанції викликає сумнів, що бездоганних дій відповідачів при виконанні обов`язку запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі вакансії, які існували на підприємстві з дня попередження про вивільнення і до дня розірвання трудового договору  (а.с. 128, 130 т. 1, а.с. 45, 78 т. 2).
З інформації, яка міститься в довідці (від 30.03.2017 №01-27/29/1) вбачається, що з 10.05.2016 по 24.10.2016 було 13 вакантних посад, 7 з яких були запропоновані, 6 не пропонувалися (а.с. 45 т. 2).
Зокрема, посади:
- начальника управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Знам`янської міської ради, 
- начальника відділу архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства міської ради (тимчасово, на час перебування штатного працівника на військовій службі за контрактом до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію); 
- начальника відділу економічного розвитку, промисловості, інфраструктури та торгівлі виконавчого комітету Знам`янської міської ради; 
- головного спеціаліста відділу загального, контролю та роботи зі зверненнями громадян виконавчого комітету Знам`янської міської ради (тимчасово, на час перебування штатного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку); 
- головного спеціаліста апарату Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Знам`янської міської ради - не пропонувалися у зв`язку з відсутністю у позивача відповідної освіти.
Посада провідного спеціаліста апарату управління Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Знам`янської міської ради (тимчасово, на час перебування штатного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) не пропонувалася у зв`язку з тим, що позивачу була запропонована рівнозначна посада в управлінні соціального захисту постійного характеру.
Розпорядженням Знам`янського міського голови ОСОБА_1 від 24.10.2016 №512-к позивачку звільнено з займаної посади начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знам`янської міської ради у зв`язку зі скороченням штату з 24.10.2016 (п.1   ст.40 КЗпП України).
Підставою для видання цього розпорядження є рішення Знам`янської міської ради «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Знам`янської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради» від 22.04.2016 №194 та розпорядження міського голови «Про вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією та прийняттям структури та загальної чисельності апарату Знам`янської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради» від 27.04.2016 №161-к.
Відповідно до рішення одинадцятої сесії Знам`янської міської ради сьомого скликання «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату Знам`янської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради» від 22.04.2016 №194, з 01.07.2016 зменшено загальну чисельність апарату Знам`янської міської ради та її виконавчого комітету, виконавчих органів міської ради, шляхом скорочення посад, зазначених у додатку 1. 
Тобто, відбулося скорочення штату працівників. 
Зокрема, утворено новий структурний підрозділ без статусу юридичної особи - відділ оргнізаційно-кадрової роботи шляхом злиття структурних підрозділів виконавчого комітету - відділу кадрової роботи виконавчого комітету Знам`янської міської ради та організаційного відділу виконавчого комітету Знам`янської міської ради. 
Згідно Положення про відділ організаційно-кадрової роботи виконавчого комітету Знам`янської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 22 липня 2016 року №269, до нового структурного підрозділу без статусу юридичної особи - перейшли основні повноваження організаційного відділу та відділу кадрової роботи.
Статтею 42 Кодексу законів про працю України   передбачене переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. 
Так, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Водночас, матеріали справи не містять даних, що позивачка мала більш низькі кваліфікацію та продуктивність у порівнянні з особами, які були залишені на роботі.
Відповідно до частин 1, 2, 3   статті 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. 
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. 
При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем були запропоновані позивачці кілька посад, однак не всі наявні посади, що існували на час звільнення позивачки.
Також, відповідачем не доведено, що позивачка не мала переважного права залишення на посаді у порівнянні з іншими працівниками через свій більш низький кваліфікаційний показник та більш низьку продуктивність праці. 
Зокрема, Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 19.05.2015 року у справі №21-107а15, дійшла висновку, що виходячи з нормативного тлумачення частини 1 статті   40, частин 1 і 3 статті   49-2 КЗпП   власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
Тому, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач не в повному обсязі виконав обов`язок, передбачений ст. 40, 42 та 49-2 КЗпП України та допустив звільнення працівника з роботи з порушенням норм трудового законодавства України.
Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до   ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження       щодо       здійснення       організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Згідно з абзацом 3   статті 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадами в органах місцевого самоврядування є посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Статтею 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»   передбачені підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування. 
Згідно з частиною 1 статті 20 цього Закону, крім загальних підстав, передбачених   Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених   Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншими законами України, а також у разі: порушення посадовою особою місцевого самоврядування Присяги, передбаченої   статтею 11 цього Закону; порушення умов реалізації права на службу в органах місцевого самоврядування (стаття 5 цього Закону); виявлення або виникнення обставин, що перешкоджають перебуванню на службі, чи недотримання вимог, пов`язаних із проходженням служби в органах місцевого самоврядування (стаття 12 цього Закону); досягнення посадовою особою місцевого самоврядування граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування (стаття 18 цього Закону).
Відповідно до п.4 ч.1   ст.36 Кодексу законів про працю України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового, чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).
Однак, порушення суб`єктом владних повноважень вимог законодавства України про працю при звільненні позивачки дають підстави для висновку про необхідність її поновлення на посаді. 
Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що на даний час посади, з якої позивачка була звільнена в 2016 році та відділу (в якому вона працювала) не існує. 
Однак це не позбавляє можливості відновити порушене право позивачки, зокрема, відповідач, не позбавлений права поновити позивачку на рівнозначній посаді.
Відповідно до ч.1   ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Тобто, поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. При цьому, повноваження суду при вирішенні трудового спору щодо поновлення працівника на попередній роботі не слід ототожнювати із процедурою призначення на посаду, що належить до компетенції роботодавця. 
Виходячи із положень трудового законодавства незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство. Проте, така підстава у даному випадку відсутня.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційних скаргах, оскільки аргументи відповідачів спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області та  Знам`янського міського голови ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
Постанову Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.05.2017 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили 16.06.2021 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 16.06.2021.
В повному обсязі постанова виготовлена 23.06.2021. 

Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова