ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа № 627/75/21                                                        Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/1095/21                                       Бугаєнко І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП                                                Доповідач - Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 червня 2021 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ        - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                         - Михайлюка А.В.                        
потерпілого                                        - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :
19 січня 2021 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 445853 стосовно ОСОБА_2 за статтею 124 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 19 січня 2021 року о 12 годині 00 хвилин на вул.Харківській, 203, м.Богодухова, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив ДТП зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Краснокутського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та застосовано щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Стягнено з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 454 гривні.
Не погодившись з вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову та застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги постанову Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.02.2016, згідно з якою ОСОБА_2 притягався до відповідальності за статтею 124 КУпАП та при призначенні адміністративного стягнення виходив з того, що вчинене ОСОБА_2 правопорушення не є повторним в силу статті 39 КУпАП.
Вважає, що за умови існування самого факту повторності вчинення адміністративного правопорушення, а не повторності притягнення до відповідальності, обов`язково застосовується адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, зазначає, що судом першої інстанції також не взято до уваги вирок Красноградського районного суду Харківської області.
Зауважує, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 має будь-які джерела доходів. У зв`язку з цим вважає, що застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є не посилення відповідальності, а альтернативним видом стягнення замість штрафу, оскільки сплата штрафу особою, яка є безробітною, може поставити її у скрутне матеріальне становище.
В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, поважних причин неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності не надав.
З врахуванням викладеного та виходячи з положень статей 268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за наявними в матеріалах справи доказами за відсутністю належним чином повідомленої особи - ОСОБА_2 .
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити,перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги,апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Притягаючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки ним порушено вимоги пункту 13.1 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.
З вказаним висновком судді погоджується й апеляційний суд, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За порушення пункту 13.1 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП.
Судовим розглядом встановлено, що 19 січня 2021 року о 12 годині 00 хвилин на вул.Харківській, 203, м.Богодухова, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив ДТП зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Внаслідок зазначеної події працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 445853 від 19 січня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за порушення ним вимог пункту 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена статтею 124 КУпАП.
Крім того, зазначені обставини підтверджуються схемою місця ДТП, фототаблицею до схеми місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Виходячи із встановлених обставин події ДТП, яка мала місце 19 січня 2021 року, вбачається, що водій автомобіля ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 міг уникнути зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, виконавши вимоги пункту 13.1 ПДР України, а саме дотримавшись безпечної дистанції та безпечного інтервалу з іншими учасниками дорожнього руху.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Доказів щодо спростування висновків судді про порушення ОСОБА_2 пункту 13.1 ПДР України матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо доцільності застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до вимог частини 9 статті 294 КУпАП у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.
При цьому, посилання потерпілого ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є не посилення відповідальності, а альтернативним видом стягнення замість штрафу суперечить нормам КУпАП.
Твердження потерпілого ОСОБА_1 щодо неврахування судом першої інстанції при розгляді справи постанови Дзержинського районного суду м.Харкова від 04.02.2016 та вироку Красноградського районного суду Харківської області були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надана відповідна правова оцінка, з якою погоджується й апеляційний суд.
З врахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни постанови суддіКраснокутського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року за доводами апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Краснокутського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна