ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року 

м. Київ
справа № 640/6347/21
адміністративне провадження № К/9901/17793/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у попередньому судовому засіданні справу
за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 
на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року  (суддя Шевченко Н.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року (колегія у складі суддів Лічевецького І.О., Земляної Г.В., Оксененка О.М.)
у справі № 640/6347/21
за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"
до Міністерства юстиції України, 
треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстрації та надання послуг", ОСОБА_1 , 
про визнання протиправним та скасування наказу,- 

УСТАНОВИВ:

1.          У березні 2021 року Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" (далі - АТ "ПУМБ") звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 13.05.2019 № 1456/5 в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 №  4529366;
- поновити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за позивачем.
2.          Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 16.03.2021, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021, відмовив у відкритті провадження у справі.
3.          14.05.2021 позивач подав касаційну скаргу, що надійшла до Верховного Суду 17.05.2021, в якій, із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права просив скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
4.          Ухвалою від 03.06.2021 Верховний Суд відкрив провадження у справі. 
5.          Як на підставу касаційного оскарження позивач покликається на те, що Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області ухвалою від 21.09.2020, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного судом від 23.12.2020, закрив провадження у справі №185/9075/19 за аналогічним позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 13.05.2019 № 1456/5 відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, роз`яснивши, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. 
6.          АТ "ПУМБ" звернулося до суду першої інстанції щодо направлення справи за встановленою юрисдикцією, проте Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області роз`яснив право на звернення до адміністративного суду з новим позовом. Після цього банк пред`явив до Окружного адміністративного суду міста Києва цей позов, предметом якого є перевірка законності наказу відповідача про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації за АТ "ПУМБ" права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_1 . 
7.          Спір у цій справі стосується проведення реєстраційних дій державним реєстратором, а не підстав набуття права власності; правова позиція з питання юрисдикції спору у подібних правовідносинах висловлена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №  910/8424/17. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суди позбавили АТ "ПУМБ" права на доступ до суду. 
8.          Відзив від відповідача не надходив.
9.          Суд перевірив доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, та дійшов таких висновків.
10.          Судами попередніх інстанцій зазначено, що, враховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття позивачем права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси осіб, колегія суддів, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
11.          У постанові від 16.09.2020 у справі № № 804/8836/17 за схожих обставин Велика Палата Верховного Суду зазначила: 
«Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
30. Згідно із частиною першою статті 2 КАС  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
31. Відповідно до частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
32. Положеннями пункту 7 частини першої  статті 4 КАС  визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
33. За правилами пункту 1 частини першої  статті 19 КАС  юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
34. Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
35. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
36. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.
37. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
…
39. З огляду на викладене, ураховуючи суть та суб`єктний склад спірних правовідносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо перенесення запису про іпотеку за № 12282760 у розділ про зареєстрований за ТОВ «АТБ-інвест» об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою.
40. Також Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто реєстраційні дії були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, здійснено державним реєстратором державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням чи порушенням вимог законодавства.
41. Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на правову позицію, викладену, зокрема, в її постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 28 листопада 2018 року у справі № 823/1508/16, від 16 січня 2019 року у справі № 823/692/17 та інших, відповідно до якої спір про скасування рішення та/або запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та з огляду на суб`єктний склад має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.
42. Оскільки звернення позивача до суду з цим позовом покликане необхідністю захисту його прав не у сфері публічно-правових відносин, а його майнових прав, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що цей спір не є публічно-правовим і з огляду на суб`єктний склад сторін має вирішуватися за правилами господарського судочинства».

12.          Зважаючи на те, що саме Велика Палата Верховного Суду є судом, уповноваженим вирішувати юрисдикційні спори, колегія суддів не має підстав не погодитися із запропонованим підходом.
13.          Виникнення спірних правовідносин у справі, що розглядається, зумовлено незгодою Позивача з наказом Міністерства юстиції України від 13.05.2019 №  1456/5 в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 30.01.2019 №  4529366. Тобто позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного (майнового) права позивача як іпотекодержателя.
14.          Ураховуючи те, що позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо права власності і можуть впливати на майнові права та інтереси позивача та третьої особи, Суд, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
15.          У постанові від 05.02.2020 у справі №820/4307/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Подальше оспорювання правомірності набуття особою прав іпотекодержателя не може здійснюватися за правилами адміністративного судочинства у зв`язку з тим, що адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей установлювати (визнавати) належність прав іпотекодержателя на об`єкт нерухомого майна».
16.          За таких обставин, розгляд адміністративної справи окремо щодо лише наказу Міністерства юстиції, яким скасовано реєстраційні дії, може призвести до ситуації, коли реєстраційні записи у Єдиному державному реєстрі не будуть співпадати юридичними фактами, на підставі яких вони вчинені, а отже й не будуть відображати реальний правовий стан. Це може поставити під сумнів офіційність та достовірність відомостей реєстру, а отже підірвати довіру до нього та держави, яка забезпечує ведення реєстру.
17.          Зважаючи на суттєвість цього ризику, Суд вважає, що спірні правовідносини є неподільними і правова оцінка наказу Міністерства юстиції України на предмет дотримання процедури не може превалювати над оцінкою права власності.
18.          Щодо доводів позивача щодо звернення з позовом до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ухвалою якого від 21.09.2020, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23.12.2020, закрито провадження по цивільній справі № 185/9075/19 за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до Міністерства юстиції України, треті особи: Державний реєстратор Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальов Сергій Вадимович, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, у зв`язку з належністю справи до адміністративної юрисдикції. 
19.          У справі №185/9075/19, на яку покликається позивач, ним було подано позов до Міністерства юстиції України, при цьому спірні правовідносини виникли між Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" як іпотекодержателем та ОСОБА_1 як іпотекодавцем. Відтак, перешкод для звернення до суду з позовом до належного відповідача Суд не вбачає.
20.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
21.          Враховуючи зазначене, Суд дійшов висновку про правомірність рішень судів першої та апеляційної інстанцій та відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №640/6347/21 залишити без змін.

Постанова набирає сили з моменту постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач                                                                                           Кравчук В.М.

Суддя                                                                                                              Єзеров А.А.

Суддя                                                                                                              Стародуб О.П.