УХВАЛА

15 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/12519/20
адміністративне провадження № К/9901/31710/21 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у місті Києві (далі також ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Окружного адміністративного суду від 20.01.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. 
25.08.2021 ГУ ДПС подано до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якою передбачено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
ГУ ДПС зазначено підставою касаційного оскарження пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, обґрунтовуючи цю підставу доводами, що судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосовано пункт 42.4 статті 42 Податкового кодексу України та без врахування висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми в постанові від 11.06.2020 у справі № 823/1606/17.
В цій постанові Верховний Суд зробив висновок, що платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатися на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для нього наслідків.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції встановив, що запит на адресу позивача про надання інформації контролюючим органом не направлявся. Визнавши, що позивач не отримував такий запит, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що підстав для проведення позапланової перевірки позивача, встановленої пунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, не було. Відтак, суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність прийнятих стосовно позивача актів індивідуальної дії за результатами перевірки.
Встановлюючи вимогу, що у касаційній скарзі має бути зазначено підставу касаційного оскарження, норма пункту 4 частини другої статті 330 КАС презюмує, що підстава касаційного оскарження повинна відповідати підставам задоволення позову або відмови у позові.
Разом з тим, підстави касаційного оскарження, яка б відповідала підставі, з якої був задоволений позов, ГУ ДПС у касаційній скарзі не наводить.
З урахуванням змін до глави 2 розділу ІІІ КАС України, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ятої статті 332, статтею 359 КАС України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2021 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              Є.А. Усенко