Справа № 943/2351/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б. 
Провадження № 33/811/393/21                                Доповідач: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Буського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року,
в с т а н о в и в :

Постановою судді Буського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року

ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
який проживає за адресою: 
АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 454 грн судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 13 грудня 2020 року о 01 год 05 хв. на вул. Січових Стрільців у м. Буську Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21033», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Зазначає, що у судовому засіданні було проголошено лише резолютивну частину постанови, а постанову виготовлено протягом трьох днів, копію якої його захисник отримав 11.03.2021.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що всупереч вимог ст. 256 КУпАП у протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння виявленої у нього; його не відсторонили від керування автомобілем; у протоколі відсутні відомості, що поліцейські пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а він відмовився, внаслідок чого був доставлений до медичного закладу; у висновку лікаря зазначено, що направлення на огляд видано майором поліції Кубінським В.В., а не ОСОБА_2 ; надані Буською ЦРЛ акт огляду та направлення містять виправлення у зазначені особи, яка його виписувала і таке відрізняється від направлення долученого до матеріалів працівниками поліції. Зазначає, що висновок лікаря складено з порушеннями, а саме: відсутній його підпис про ознайомлення із висновком; відсутній підпис працівників поліції; не зазначено № акта огляду; час заповнення акта огляду у висновку вказаний 1 год 20 хв., акт складено о 1 год 25 хв. Також вказує, що акт огляду у його присутності не складався, а сам акт містить невідповідності: лікарем належним чином не встановлено у нього стану алкогольного сп`яніння; суду не надано доказів, про проведення повірки приладу «Алкофор»; в акті не зазначено серійного номера технічного засобу за допомогою якого проводився огляд; в акті зазначено, що другий раз він проходив огляд через 25 хв., а саме: о 01 год 45 хв., тоді як висновок складено о 01 год 20 хв., а протокол о 01 год 40 хв. Зазначає, що другий раз огляду не проходив, тому результат 1,19 ‰ не відповідає дійсності, а роздруківка із приладу «Алкофор» так і не була надана суду. Жодних доказів фіксації проходження ним огляду у зазначений час та дату до матеріалів справи не долучено, як і не надано будь-яких інших доказів, які б підтверджували обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте подав клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі та задовольнити апеляційну скаргу. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.
Судове рішення є вмотивованим. Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне порушення серії ОБ №045657 від 13.12.2020 року (а.с.5);
направленням ОСОБА_1 в Буську ЦРЛ для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння (а.с.3);
висновком щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння №590 від 13.12.2020 року та актом медичного огляду від 13.12.2020, складеними лікарем Буської ЦРЛ ОСОБА_3 (а.с.4);
акт медичного огляду з мою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №590 від 13.12.2020 (а.с. 28)
письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.12.2020 (а.с.2);
матеріалами відеофіксації події (диск CD-R) (а.с.7).
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
       Апеляційний суд відкидає доводи скарги про те, що у протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки стаття 256 КУпАП, на яку посилається апелянт, не містить такої вимоги. Окрім цього, в акті медичного огляду зазначено, що у ОСОБА_1 був присутній запах алкоголю з ротової порожнини.
       Також апеляційний суд не вбачає порушень у діях поліцейських в тому, що в протоколі не зазначені відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці, оскільки такої вимоги не ставить ані КУпАП, ані Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом від 09.11.2015 № 1452/735.
       Щодо твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відсторонили від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому такі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
       Апеляційний суд зазначає, що майор поліцій ОСОБА_2 та старший сержант поліції ОСОБА_4 здійснювали патрулювання спільно, а тому не є істотним порушенням те, що скерування на огляд складено одним співробітником, а у висновку лікаря міститься прізвище іншого, адже це не впливає на факт належності та допустимості вищезазначених доказів.
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи скарги про те, що ОСОБА_1 не проходив другого огляду, оскільки з акту огляду вбачається, що перше обстеження було здійснено о 01:25 год 13 грудня 2020 року, а повторне обстеження через 20 хвилин – о 01:45 год. Дані, зазначені у висновку №590 від 13.12.2020, складеним лікарем Шкроботом А.П., відповідають відомостям в акті огляду.
       На думку апеляційного суду, безпідставними є покликання апелянта на те, що відсутні докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки це твердження спростовується вищенаведеними аргументами та долученими до матеріалів справи доказами. 
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Буського районного суду Львівської області від 03 березня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                                 І.О. Стельмах