П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2437/21	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка  К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

01 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради, з позовними вимогами щодо:
визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, розмір якої передбачений ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, а саме 5 мінімальних пенсій за віком;
стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 6800,00 грн, за 2021 рік — у розмірі 7354,00 грн.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року подану позовну заяву залишено без руху  в зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду. Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме подання заяви про поновлення строку звернення до суду.
14.06.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він вказує, що строк звернення розпочинається з моменту, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення свого права. Відкриття зразкової справи у даній категорії справ відбулося у лютому 2021 року. Крім того, на території України запроваджувалися жорсткі обмеження пов`язані із дією карантину, що також об`єктивно перешкоджало захисту порушеного права позивача.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу з посиланням на ч.2 ст. 123,  п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Обґрунтовуючи наявність підстав щодо повернення позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що з врахуванням приписів ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, що відповідає висновкам Верховного Суду викладених в постанові від 06.02.2018 року по справі №607/7919/17. За таких умов строк звернення до суду в даному випадку закінчився 31.03.2021, а тому позовну заяву 01.06.2021 подано з порушенням законодавчо встановлених строків. Крім того, суд вказав, що доводи викладені в заяві про поновлення строку звернення висновків суду не спростовують.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що на території України запроваджувалися жорсткі обмеження пов`язані із дією карантину, що об`єктивно перешкоджало захисту його порушеного права. В квітні-травні 2021 року позивачем вживалися заходи досудового урегулювання спору, наслідком якого став лист відповідача від 24.05.2021, що є датою коли позивач дізнався про порушення своїх прав. Крім того, повертаючи позовну заяву в частині звернення з вимогами, що стосуються 2021 року, суд порушив права позивача.
Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1-2  ст. 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Приписи п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Відповідно до частини другої, третьої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для вірного вирішення спірних правовідносин в даному випадку слід встановити вихідну дату обрахунку строку звернення до суду.
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є   Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   (далі - Закон №3551-XII).
Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених   ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, оскільки дана дата визначена Законом як кінцева для звернення особою до відповідного органу праці та соціального захисту населення за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня.
Також вірними є посилання, що дані висновки кореспондуються із висновками викладеними в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №607/7919/17 де розглядалися аналогічні спірні правовідносини.
Враховуючи прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020, а також положення ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачу із заявою на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі слід було звернутися до відповідача у строк до 30.09.2020, а тому звернення у квітні-травні 2021 року здійснено поза межами встановлених строків.
Суд відхиляє посилання позивача про те, що строк звернення до суду ним не пропущено, так як    про порушення свого права на належний розмір щорічної допомоги до 5 травня за 2020 рік він дізнався після отримання листа Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 24 травня 2021 року, виходячи з того, що отримавши у 2020 році разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 1390,00 грн (зазначено у позові), позивач міг дізнатися про порушення своїх прав. При цьому, 30 вересня 2020 року - встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж була йому нарахована. 
Судова колегія звертає увагу, що встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України COVID-19 на сьогоднішній день не є безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки з урахуванням положень Закону України №731-IX, якими внесено зміни  до п.3  розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України їх поновлення можливо, якщо причини  пропуску зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Апелянт вказує, що дотримувався рекомендацій інформаційної компанії в України щодо зменшення соціальних контактів, а також, що в лютому перебував на самоізоляції.
Разом з тим, вищевказані доводи не є достатнім обґрунтуванням неможливості звернення до суду протягом шестимісячного строку визначеного КАС України, оскільки не підтверджені жодними доказами та є загальною інформацією.
Судова колегія звертає увагу, що строки звернення до адміністративного суду  з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся  до суду  за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
За таких умов, незгода позивача з розміром здійснених йому виплат у 2020 році мала своєчасно знайти свій прояв у відповідному зверненні до суду з позовною заявою в законодавчо встановлені строки, які закінчилися 31.03.2021, а тому подачу позовної заяви 01.06.2021 здійснено поза їх межами.
Зазначені обставини також свідчать про помилковість посилань на факт розгляду зразкової справи №440/2722/20, як підстави для поновлення строку звернення до суду.
Практика Європейського  суду  з прав людини свідчить про те, що право на  звернення до суду  не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на  звернення до суду  за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Право на доступ є одним з аспектів права на  суд,  не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні з положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського  суду  з прав людини від 28 жовтня1998 року в справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» («Perez De Rada Cavanilles v Spain», заява № 28090/95).
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зауважив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи («Ilhan v. Turkey», заява № 22277/93). 
У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом  строк звернення до суду  з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправними дій  та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити   разову грошову допомогу   до 5 травня   у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за   2020 рік, колегія суддів погоджується з висновком  суду  першої інстанції в цій частині про відсутність поважних причин для його поновлення та про наявність підстав для повернення позовної заяви, що відповідає приписам ст. 123,169 КАС України.
Разом з тим, вірними є доводи апелянта, що його позовна заява з вимогами щодо:
визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, розмір якої передбачений ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, а саме 5 мінімальних пенсій за віком;
стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 7354,00 грн, подана в строк встановлений КАС України, оскільки строк звернення до суду з даними вимогами закінчується 31.03.2022.
Суд першої інстанції жодним чином не обґрунтував підстави повернення позовної заяви в частині вимог за 2021 рік, що суперечить завданню адміністративного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1  ст. 320 КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких умов, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали в частині вимог за 2021 рік, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції – скасуванню в частині, а справа - направленню для продовження розгляду до Херсонського окружного адміністративного суду.
Керуючись ст.ст.308, 312, 320, 322, 328,329 КАС України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  задовольнити частково.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року скасувати в частині повернення позовної заяви про визнання протиправною бездіяльності Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, а також про стягнення з Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради на користь ОСОБА_1 недоплаченої частини щорічної разової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2021 рік відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 7354,00 грн.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду у визначеній частині позовних вимог.
В іншій частині ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 17 червня 2021 року - залишити бе змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко