Ухвала 
09 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 503/246/19
провадження № 61-11660св20
 
Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Дундар І. О. (суддя-доповідач), 
суддів: Антоненко Н. О., Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., 
Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Краснощокова Є. В., Крата В. І., Русинчука М. М., Тітова М. Ю., Червинської М. Є.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Кодимський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кодимський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 червня 2019 року у складі судді Сердюк Б. С. та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 рокуу складі колегії суддів: Вадовської Л. М., Ващенко Л. Г., Сєвєрової Є. С.,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заява мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рашків, Кам`янського району Республіки Молдова. З початку вісімдесятих років та до теперішнього часу проживає на території України. 26 березня 1997 року отримав громадянство України та паспорт громадянина України, проживав та був зареєстрований в м. Кодима Одеської області. У листопаді 2018 року, перебуваючи в особистих справах в м. Києві, втратив паспорт, про що в установленому законом порядку повідомив правоохоронні органи України. Святошинським управлінням поліції ГУ НП України в м. Києві за результатами перевірки факту втрати паспорту складено висновок від 22 листопада 2018 року, який підтвердив цю обставину. При зверненні до Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києві адміністрації із заявою про отримання нового паспорта громадянина України замість втраченого отримав 28 листопада 2018 року відповідь, за змістом якої у видачі паспорта відмовлено через відсутність документів, що підтверджують його проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року.
Посилаючись на вказані обставини, заявник просив: 
встановити юридичний факт, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 24 серпня 1991 року проживав в Україні, а саме в місті Кодима Одеської області.
Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 06 червня 2019 року залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року, заяву задоволено, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року та проживає по теперішній час.
Рішення суду першої та апеляційної інстанцій мотивовані тим, що ОСОБА_1 тривалий час не може відновити паспорт громадянина України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби за місцем реєстрації заперечень на заяву не мав та підтвердив необхідність такого рішення суду. У даній справі не йдеться про спір про право ОСОБА_1 на набуття громадянства України.
У серпні 2020 року ГУ Державної міграційної служби України в Одеській області подав касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Приймаючи до уваги, що проти встановлення факту постійного проживання на території України за період станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області заперечує, можливо стверджувати, що у даному випадку наявний спір про право. 
Заявник не звертався до територіальних підрозділів ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надав до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку, отже заявник не використав всі можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним. 
Заявник не надав жодних доказів свого легального перебування на території України станом до 24 серпня 2019 року. З урахуванням пункту 4 розділу І порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затвердженого Указом Президента України про «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, виникає необхідність встановлення статусу заявника та її легального перебування на території України. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 червня 2021 року справу № 503/246/19 передано на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду. 
Колегія суддів Верховного Суду вважає, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.
Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).
Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Проправонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Згідно Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України, затвердженого наказом МВС України від 13 квітня 2012 року № 320, якщо втрачений паспорт був отриманий у територіальному підрозділі, до якого подано заяву про втрату паспорта, здійснюється звірка даних особи та її фотозображення з даними і фотокарткою, уклеєною до заяви про видачу попереднього паспорта. У разі отримання паспорта в іншому територіальному підрозділі для підтвердження видачі втраченого паспорта саме тій особі не пізніше наступного дня після надходження заяви про втрату паспорта здійснюється звернення до цього територіального підрозділу.
Пунктом 46 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745), встановлено перелік документів, які заявник подає для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого.
Згідно переліку пункту 46 вказаного порядку, такими документами є:
1) заява встановленого МВС зразка про втрату або викрадення паспорта зразка 1994 року (далі - заява про втрату паспорта);
2) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (у разі викрадення паспорта на території України);
3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);
4) довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
5) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);
6) документ, що посвідчує особу законного представника/ уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;
7) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
8) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття;
9) одна фотокартка розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.
Системний аналіз наведеного вище Порядку свідчить про те, що для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого, заявник повинен подати рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).
Разом з тим, Верховний Суд у складісуддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 08 квітня 2020 року в справі з подібними правовідносинами №757/44694/17-ц (провадження № 61-14495св18)) за позовом зазначено, що: «доказів того, що заявник ініціював питання щодо проведення процедури встановлення особи суду не надано, а матеріали справи таких доказів не містять. Крім того, заявником не надано доказів про те, що він звертався до міграційної служби із заявою про видачу паспорта замість втраченого, на підставі якої приймають рішення про відмову чи задоволення такої заяви. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Ураховуючи наведене та те, що заявником не надано доказів ініціювання питання щодо проведення процедури встановлення особи, а також доказів звернення заявника до міграційної служби із заявою про видачу паспорта замість втраченого, на підставі якої приймають рішення про відмову чи задоволення такої заяви, що буде відповідати Порядку, слід дійти висновку про відсутність правових підстав для встановлення зазначеного факту, оскільки заявником не використано досудового врегулювання даного питання відповідно до Порядку. Крім того, процедура встановлення належності до громадянства України не повинна застосовуватися до заявника, так як він отримував паспорт громадянина України, про що він вказує у заяві.».
Згідно з частиною першою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, передає справу на розгляд палати, до якої входить така колегія, якщо ця колегія вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з цієї ж палати або у складі такої палати.
Передаючи справу на розгляд Другої судової палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у  подібних правовідносинах, викладеного в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 757/44694/17-ц (провадження № 61-14495св18).
Зважаючи на викладене, касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, справа розглядатиметься Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у  ній  матеріалами та без проведення судового засідання (у письмовому провадженні).
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Прийняти до розгляду справу № 503/246/19 за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кодимський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 06 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2020 року.
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.
 
Головуючий                                                                                     І. О. Дундар
Судді:                                                                                                 Н. О. Антоненко
С. Ю. Бурлаков
В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат
М. М. Русинчук
М. Ю. Тітов
М. Є. Червинська