ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4658/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:                                                            Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                   Кобаля М.І., Мельничука В.П.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської міської ради  та просить: визнати протиправним та скасувати пункт 13 рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), для індивідуального садівництва, для будівництва індивідуальних гаражів, для городництва, громадянам - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), для індивідуального дачного будівництва» від 30 квітня 2020 року № 53/VII-19, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 (згідно доданою схемою), орієнтованою площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів; зобов`язати Чернігівську міську раду повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів.
Позов обґрунтовано тим, що рішення Чернігівської міської ради «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), для індивідуального садівництва, для будівництва індивідуальних гаражів, для городництва, громадянам - учасникам АТО, учасникам бойових дій, ветеранам війни та членам сімей загиблих учасників АТО для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), для індивідуального дачного будівництва» від 30 квітня 2020 року № 53/VII-19, в частині відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної прийнято в порушення вимог чинного законодавства. Зокрема, позивач вважає, що надала усі необхідні документи для отримання відповідного дозволу, проте відповідач, відмовляючи у наданні дозволу, послався на кілька підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України.  
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року  у задоволенні адміністративного позову відмовлено.  
Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, при його прийнятті неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. 
Зокрема, апелянт зазначає, що відомості плану зонування Тимчасового порядку використання території АДРЕСА_1 за спірною земельною ділянкою, не відповідають даним генерального плану м. Чернігова, тому не можуть вважатися такими, що враховують громадські та приватні інтереси при плануванні та забудові територій і не можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0.0100 га для будівництва індивідуальних гаражів.
Посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував зазначених обставин, а також на інші доводи, позивач просить задовольнити апеляційну скаргу. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від Чернігівської міської ради відзиву на апеляційну скаргу не надходило.  
В судове засідання сторони та їхні уповноважені представники не з`явилися, у зв`язку з чим колегія суддів перейшла до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.  
Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів, виходячи з фактичних обставин справи, встановила, що ОСОБА_1 звернулася до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів, у якій зазначила, що її померлий батько - ОСОБА_2 володів земельною ділянкою з індивідуальним гаражем біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 упродовж 30-ти років. Оформлюючи спадщину, позивач дізналася, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку та гараж відсутні, у зв`язку з чим неможливо оформити у спадщину зазначене майно. 
Виходячи з такого, позивач вирішила оформити майно в інший спосіб, зокрема, шляхом звернення до Чернігівської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проте отримала відмову.
З наявних у справі матеріалів вбачається, що за вказаною адресою земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням ОСОБА_2 не передавалася ні у власність, ні у тимчасове користування.
ОСОБА_1 є власником тимчасового металевого гаражу який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим належним чином отримані дозвільні документи на розміщення гаража за вказаною адресою відсутні.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 06 лютого 2020 року №39 «Про демонтаж тимчасових споруд (металевих гаражів) на території м. Чернігова» виконавчий комітет міської ради вирішив зобов`язати, зокрема й позивача, провести демонтаж гаражу.
Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться на сформованій земельній ділянці кадастровий номер 740100000:02:016:0193, яка утворилася у результаті поділу земельної ділянки (архівної) кадастровий номер 7410100000:02:016:0071.
Клопотання позивачки з відповідними додатками направлено до управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради для надання інформації щодо відповідності зазначеного в заяві цільового призначення земельної ділянки містобудівній документації м. Чернігова та можливості надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0100 га, для будівництва індивідуальних гаражів, про що ОСОБА_1  повідомлено листом від 18.12.2019 року №9558/2-08/19.
Відповідно до листа управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 18.02.2020 року №01-09/30-вн зазначена земельна ділянка розташована у північно-східній частині міста. Згідно з планом зонування Тимчасового порядку використання території м. Чернігова, ділянка розташована в зоні Ж-2 «Житлова зона багатоквартирної забудови», якою не передбачено використання території за вказаним цільовим призначенням.
За твердженнями відповідача згідно з планом використання і забудови територій, який є складовою Генерального плану м. Чернігова, затвердженого рішенням міської ради від 25.12.2003 (10 сесія 4 (24) скликання), спірна земельна ділянка розташована в масиві існуючої садибної забудови. Пунктом 6.1.39 державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» зазначено, що окремо розташовані або вбудовано-прибудовані гаражі слід передбачати на присадибних земельних ділянках.
Отже, у даному випадку будівництво (окремо розташованого або вбудовано- прибудованого) індивідуального гаражу дозволено лише на присадибній ділянці.
Відповідно до частини сьомої  статті 118 Земельного кодексу України  підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Виходячи з такого, пункт 13 рішення Чернігівської міської ради від 30 квітня 2020 року (53 сесія 7 скликання), з урахуванням інформації, наведеної у листі управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 18 лютого 2020 року №01-09/30-вн, ОСОБА_1 відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 (згідно з доданою схемою), орієнтовною площею 0,0100 га для будівництва індивідуальних гаражів.
За таких обставин, колегія суддів не знаходить підтверджень доводам та аргументам, наведеним в апеляційній скарзі, оскільки вони повторюють твердження, покладені в основу позовної заяви, новим обставин та доказів апелянтом колегії суддів не представлено, тому підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                  
Оскільки суд залишає рішення суду першої інстанції без змін, підстави для перерозподілу судових витрат відсутні.              
Керуючись статтями 243, 244, 250, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №520/4658/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                      О.М. Кузьмишина

Судді:                                                                                          М.І. Кобаль

                                                                                                    В.П. Мельничук