ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2021 р.	Справа № 520/18297/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
за участю: секретаря судового засідання  Севастьянової А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 (суддя Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 18.02.2021) по справі № 520/18297/2020
за позовом             Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1      
до            Головного управління ДПС у Харківській області  ,            Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області                       
про визнання стягнення суми бюджетного відшкодування та пені,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ФОП ОСОБА_1 )  звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі також - відповідач1, ГУ ДПС у Харківській області), Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області (надалі також - відповідач, Держказначейська служба) в якому просила суд:
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1142,00 грн. (одна тисяча сто сорок дві грн. 00 коп. );
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за січень 2016 року в сумі 8866,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 08.12.2020 р. в розмірі 6441,83 грн., за лютий 2016 року в сумі 929,00 грн. та березень 2016 року в сумі 466,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 30.11.2020 р. в розмірі 1011,38 грн.; за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2016 р. в сумі 1142,00 грн. за період з 28.09.2017 р. по 15.12.2020 р. в розмірі 619,95 грн., у загальній сумі 8073,16 грн. (вісім тисяч сімдесят три грн. 16 коп.).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що несвоєчасна виплата позивачу відповідних сум бюджетного відшкодування з ПДВ надає йому право, у порядку, передбаченому положеннями пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України отримати пеню за час такої затримки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 – задоволено.
Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2016 року у сумі 1142,00 грн. (одна тисяча сто сорок дві грн. 00 коп. )
Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області , на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код рнокпп НОМЕР_1 , п/р № НОМЕР_2 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у м. Харкові) пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по деклараціям за січень 2016 року в сумі 8866,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 08.12.2020 р. в розмірі 6441,83 грн., за лютий 2016 року в сумі 929,00 грн. та березень 2016 року в сумі 466,00 грн. за період з 12.08.2016 р. по 30.11.2020 р. в розмірі 1011,38 грн.; за несвоєчасне повернення суми бюджетного відшкодування з ПДВ по декларації за квітень 2016 р. в сумі 1142,00 грн. за період з 28.09.2017 р. по 15.12.2020 р. в розмірі 619,95 грн., у загальній сумі 8073,16 грн. (вісім тисяч сімдесят три грн. 16 коп.).
Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43143704) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.
Стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Державної казначейської служби у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 18,  м. Харків,  61166, код ЄДРПОУ37874947) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС в Харківській області подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: п. 200.13, п. 200.15, п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, ст. 122, 123 КАС України, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021, прийнявши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач1 зазначає, що Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 01.01.2017, був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, внаслідок чого на сьогодні відсутні технічні можливості здійснення процедур відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв, і їх реалізація можлива лише після запровадження механізму такого відшкодування.
Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції від 18.02.2021 в частині стягнення судового збору з Головного управління на стягнення за рахунок коштів Державного бюджету України.
Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 подала до Індустріальної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податкові декларації з податку на додану вартість: за січень 2016 року, в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 26 573,0 грн; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р.20.2.1) у сумі 8 866,00 грн.
При перевірці податкової декларації з ПДВ за січень 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд, 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації», що є порушенням пп.2 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.
За лютий 2016 року в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 18 636,00 грн.; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 929,00 грн.
При перевірці податкової декларації з ПДВ за лютий 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд. 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001 .3 статті 2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації» та ряд.20.3 «Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного», що є порушенням пп.2, пп.3. пп.4 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21.
За березень 2016 року в якій платником податків задекларовано суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у розмірі 18 173,00 грн; суму ПДВ до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р.20.2.1) у сумі 466,00 грн.
При перевірці податкової декларації з ПДВ за березень 2016 року встановлено не заповнення службового поля ряд. 19.1 «Сума, обчислена відповідно до пункту 2001 .3 статті2001 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації» та ряд.20.3 «Зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду)», що є порушенням пп.2, пп.3, пп.4 п.5 розділу III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21.
За результатами розгляду матеріалів перевірок Східною ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області податковими повідомленнями-рішеннями ФОП ОСОБА_1 №0003491706 зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за січень 2016 року у розмірі 8 866,00 грн. та застосовано штрафні санкції у сумі 2 216,50 грн., № 0004941706 зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий 2016 року у розмірі 929,0 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 232,25 грн., № 0018761302 зменшено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за березень 2016 року у розмірі 466,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 233,00 грн.
Позивачем подано скарги до ГУ ДФС у Харківській області від 20.06.2016 № 1/16 та від 10.07.2016 № 10/16.
Рішенням № 428/ФОП/20-40-10-14 від 04.08.2016 р. ГУ ДФС у Харківській області скасувала податкові повідомлення-рішення Східної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області № 0003491706, № 0004941706, № 0018761302 та задовольнила скарги ФОП ОСОБА_1 .
Позивач звернулась до відповідача з вимогою надати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновки із зазначенням сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з державного бюджету, на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за січень, лютий та березень 2016 р. у сумі 10261,00 грн.
Однак контролюючий орган не вчинив відповідних дій, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 Податкового кодексу України (далі ПК України).
Відповідно до п. 200.23 ст. 200 ПК України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
Підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.
До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.
Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.
Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пп. 200.7.2, 200.7.3 п. 200.7 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, щоденно публікує на своєму офіційному веб-сайті реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначені у підпункті 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті, із зазначенням даних, вказаних у цьому пункті. Зазначені дані не належать до інформації з обмеженим доступом.
Пунктом 200.8 статті 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) передбачено, що до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.
Згідно з п. 200.10 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу. Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.
Пунктом 200.12 статті 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України. У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який протягом п`яти робочих днів з дня отримання такої заяви повинен її задовольнити.
Відповідно до п. 200.13 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.
Положеннями п. 200.17 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі заборгованості бюджету) є доходи бюджету, до якого сплачується податок. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.
Згідно з п. 200.23 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2017) суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні, який набрав чинності з 01.01.2017, був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 200.7 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
Відповідно до пп. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу. Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) встановлено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
За приписами п. 200.12 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: а) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення перевірки, в разі, якщо контролюючим органом внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень під час такої перевірки; б) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); в) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для складення акта перевірки, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату складення акта перевірки; г) з дня, наступного за днем закінчення граничного строку, передбаченого цим Кодексом для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, в разі, якщо контролюючим органом не внесені до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про дату та номер податкового повідомлення-рішення; ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.
У випадках, передбачених підпунктами б і в цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування в автоматичному режимі на наступний робочий день після виникнення такого випадку. У випадках, передбачених підпунктами а, г і ґ цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку. Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.
У разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.
У разі виникнення у платника податку необхідності зміни напряму узгодженого бюджетного відшкодування, такий платник податку має право подати відповідну заяву до контролюючого органу, який не пізніше наступного робочого дня з дня отримання такої заяви зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 200.13 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) на підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів.
При цьому, пунктами 52, 56 підрозділу 2 Розділу ХХ Перехідні положення ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2017) було встановлено, що до 10.01.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження. Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
До 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.
Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.
Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 був затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, який згідно з пунктом 3 цієї постанови набирає чинності з 01.04.2017. При цьому, пунктом 2 постанови установлено, що до набрання чинності пунктами 1 і 3 цієї постанови бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість за заявами, включеними до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, сформованого згідно з пунктом 52 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, здійснюється у порядку, що діяв до 1 січня 2017 року.
Пунктом 2 Порядку ведення реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2016 № 68 (який діяв до 01.01.2017), було передбачено, що реєстри формуються ДФС за даними: прийнятих територіальними органами ДФС податкових декларацій з податку на додану вартість (далі - податкові декларації) або уточнюючих розрахунків з податку на додану вартість (далі - уточнюючі розрахунки), передбачених абзацом четвертим пункту 50.1 статті 50 Кодексу, та заяв, поданих у складі податкових декларацій або уточнюючих розрахунків; податкової інформації, зібраної та отриманої органами доходів і зборів, відповідно до глави 7 Кодексу.
Згідно з положеннями пунктів 4-6 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 (який набрав чинності з 01.04.2017), орган ДФС вносить до Реєстру такі дані, зокрема, суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету. Заяви автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру. Інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.
Відповідно до п. 200.15 ст. 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.
Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, до 01.04.2017 контролюючий орган мав скласти та подати до територіального органу Державної казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, а з 01.04.2017 передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість інформації про її узгодження.
Вищезазначені норми встановлюють обов`язкове нарахування пені на суму бюджетної заборгованості, яка не виплачена у строк, визначений в ст. 200 ПК України, безвідносно до того, чи така бюджетна заборгованість була виплачена, чи ні. Обов`язок нарахування пені лежить на органі ДФС України, яка здійснює функції держави у сфері оподаткування. Неподання органом ДФС України після закінчення перевірки до органу ДКС України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, або подання такого висновку із порушенням строків, встановлених ст. 200 ПК України, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ у визначений строк є підставою для виникнення у платника податку права вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 03.06.2014 по справі № 21-131а14, постанові Верховного Суду від 27.12.2018 по справі № 820/5471/17, постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №817/705/16.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на відсутність технічної можливості здійснення процедури відшкодування сум залишків бюджетного відшкодування ПДВ, що підлягають включенню до Тимчасового реєстру заяв оскільки контролюючий орган зобов`язаний діяти у відповідності до вимог ПК України.
Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України передбачено право платника податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Статтею 102 ПК України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).
Крім того, положеннями пункту 43.3 статті 43 ПК України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що ПК України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.
Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.
При цьому, право платника податків на стягнення заборгованості з бюджетного відшкодування ПДВ та нарахованої пені повинно бути реальним і забезпечуватись практичною можливістю, в тому числі, шляхом звернення до суду.
Відповідно до пункту 5.2 статті 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.
Отже, ПК України є спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників спірних відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку. Вказане повною мірою кореспондується із статтею 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та статтею 122 КАС України (в редакції з 15.12.2017 р.).
Вирішуючи питання щодо обчислення строку звернення до адміністративного суду слід врахувати й те, що в силу положень пункту 102.4 статті 102 ПК України контролюючим органам надано право стягнення податкового боргу протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.
Оскільки контролюючі органи наділені правом стягнення з платників податків податковий борг та пеню на нього протягом 1095 днів то, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, аналогічне право на стягнення пені протягом 1095 днів повинно бути забезпечено і для платників податків.
Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого податку на додану вартість з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.
Вказане відповідає висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.03.2019 р. у справі № 822/553/17, адміністративне провадження № К/9901/35351/18, від 30.05.2019 р. у справі № 819/3144/15, Постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 р. у справі № 820/1750/18, від 15.04.2020 р. по справі № 360/3762/18.
Верховний Суд у вказаних рішеннях дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення пені на суму несвоєчасно відшкодованого ПДВ з Державного бюджету України може бути заявлена в межах строку, встановленого пунктом 102.5 статті 102 ПК України для подання заяви про відшкодування надміру сплачених грошових зобов`язань, тобто протягом 1095 днів.
Захист порушеного права платника податків у спосіб стягнення з Державного бюджету України пені відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постанові від 12.02.2019 у справі № 826/7380/15, провадження №11-778апп18 (№ в ЄДРСР 80427413).
Застосувавши норму частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та висновки Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї норми, викладені, зокрема в рішеннях у справі «Бейелер проти Італії» від 5 січня 2000 року, у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, у справі «Інтерсплав проти України» від 9 січня 2007 року, враховуючи відсутність механізму реального відшкодування платнику ПДВ узгодженої суми бюджетного відшкодування цього податку, та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права Товариства, є стягнення з Державного бюджету України через І У ДКС України у м. Києві на користь позивача заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.
В свою чергу, відсутність вказаних коштів у бюджеті або їх непередбачений на такі видатки не є перешкодою для задоволення вимог позивача у цій справі згідно ст. 200.17. «Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.»
За правилами Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.03.2016 №343 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.04.2016 за №496/28626, відповідачем у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник податків та орган казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.
Відповідно до ст. 200.15 ПК України у разі неузгодження контролюючим органом суми податку. заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків».
Отже, внаслідок невиконання контролюючим органом своїх зобов`язань щодо своєчасного виконання вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на стягнення пені та наявність підстав для задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 ..
Разом з тим, враховуючи, що право позивача на отримання бюджетного відшкодування та пені, за захистом якого він звернувся до суду, порушено у спірних правовідносинах органом ДПС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
У зв`язку з тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції було правильно вирішено справу по суті спору, однак помилково стягнуто з Державної казначейської служби судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає зміні в резолютивній частині.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 520/18297/2020 змінити в частині розподілу судових витрат, замінивши абзаци 4, 5 резолютивної частини рішення абзацом наступного змісту:
"Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області      вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, код ЄДРПОУ 43143704) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп."
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 по справі № 520/18297/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова   	
Повний текст постанови складено  12.07.2021 року