Номер провадження: 22-ц/813/6057/21 
Номер справи місцевого суду: 509/3654/20
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» липня 2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,
при секретарі судового засідання Рибачук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, –

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2020 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві просила суд визнати набуте майно спільним сумісним майном подружжя, провести його поділ, визнати за нею та відповідачем у рівних частках право забудовника на незавершений будівництвом житловий будинок та право на здачу будинку в експлуатацію, припинити право власності відповідача на Ѕ частину земельної ділянки, визнати за позивачкою право власності на 1/2 частину земельної ділянки, виділити їй автомобіль марки КІА модель Sportage, виділити відповідачу автомобіль марки BMW модель 320, а також усе майно, що знаходиться в будинку та яким фактично користується відповідач, стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію різниці вартості майна у розмірі 114713 гривень, а також понесені судові витрати (а.с.2-3).
26 листопада 2020 року рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено (а.с.170-175).
28 грудня 2020 року представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року (а.с.187-190).
10 червня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду, з урахуванням ухвали Одеського апеляційного суду про виправлення арифметичної помилки від 05 липня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року змінено в частині стягнення компенсації вартості частки присудженого майна, стягнуто компенсацію в розмірі 126356 гривень з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення . У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликались. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.
10 червня 2021 року постановою Одеського апеляційного суду, з урахуванням ухвали Одеського апеляційного суду про виправлення арифметичної помилки від 05 липня 2021 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року змінено в частині стягнення компенсації вартості частки присудженого майна, стягнуто компенсацію в розмірі 126356 гривень з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . 
Однак, апеляційним судом не вирішено питання стосовно судових витрат.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки постановою Одеського апеляційного суду від 10 червня 2021 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26 листопада 2020 року було змінено, то апеляційний суд змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.1 та п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Як вбачається з матеріалів справи, за звернення до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 10510 грн (а.с.1).
Позов фактично задоволено на 87 % від заявленої ціни позову.
Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за подачу позовної заяви у розмірі 10510 грн х 87% = 9143,7 грн. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за подачу апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 15765 грн.
Тому, позивач повинен компенсувати відповідачу судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 15765 грн х 13% = 2049,45 грн.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачкою сплачено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. (а.с. 33), що підтверджується договором про надання правової допомоги від 06 липня 2020 року, додатком №2, актом виконаних робіт та квитанцією. Крім того, під час судового розгляду, з боку позивачки були здійснені витрати пов`язані із залученням спеціалістів з метою проведення оцінки транспортних засобів в розмірі 4600 грн (а.с. 121).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
Враховуючи, що представником позивача надано достатні та належні докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а також те, що позов задоволено частково, апеляційний суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9100 грн х 87% = 7917 грн.
На підставі зазначеного, апеляційний суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 9143,7 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 7917 грн, а також компенсувати позивачем на користь відповідача судові витрати за подачу апеляційної скарги у розмірі 2049,45 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270, 381-384, ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 9143 гривень 70 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 7917 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги 2049,45 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду                          А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

13.07.2021 року                                                                 м. Одеса