Постанова                                      
Іменем України
22 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 638/13452/17
провадження № 61-19668св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,                Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: приватне акціонерне товариство «Завод ім. Фрунзе», дочірнє підприємство «Автотрейдінг-Харків»,
третя особа - Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду 
від 25 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Котелевець А. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного акціонерного товариства «Завод ім. Фрунзе» (далі - ПрАТ «Завод 
ім. Фрунзе»), дочірнє підприємство «Автотрейдінг-Харків» (далі - 
ДП «Автотрейдінг-Харків») про відшкодування майнової та моральної шкоди, зобов`язання продовження гарантії.
Позовну заяву мотивовано тим, що 27 травня 2015 року він придбав автомобіль «Hyundai іх 35», 2014 року випуску. Вартість вищевказаного автомобіля позивачем було сплачено повністю та своєчасно. У період гарантійного строку, позивачем було виявлено суттєві недоліки автомобіля, що призводило до численних звернень до дилерської мережі Hyundai. На письмову вимогу позивача до відповідача, ДП «Автотрейдінг-Харків» повідомлено про відсутність жодних несправностей та дефектів двигуна та, незважаючи на це, зазначено про відмову ТОВ «Хюндай Мотор Україна» в проведенні гарантійної заміни двигуна його автомобіля з причини втрати права гарантії на автомобіль, в той час як така відмова безпосередньо від ТОВ «Хюндай Мотор Україна» не отримувалась. Рекомендовано звернутися до станції техобслуговування для отримання автомобіля. Позивач вважає зазначені відповідачем ДП «Автотрейдінг-Харків» причини відмови від гарантійного ремонту автомобіля лише формальними та надуманими. Крім цього, вважає за необхідне зазначити, що у 2016 році самим виробником Hyundai Motor Company було відкликано у власників з усього світу більше 1,5 мільйонів автомобілів марки Hyundai саме з причин прихованих дефектів в роботі двигунів.
 
Зазначив, що станом на 01 вересня 2017 року, з огляду на заборону дилерами використовувати автомобіль до моменту здійснення ремонту, він знаходиться на відкритій стоянці відповідача ДП «Автотрейдінг-Харків» та не використовувався починаючи з 03 травня 2017 року.
 
Вказує, що ремонт його автомобіля тривав набагато довше, аніж встановлено статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме більше 14 календарних днів. На думку позивача, відповідач повинен сплатити йому неустойку за ненадання товару аналогічної марки та несвоєчасне проведення ремонту належного йому автомобіля.
 
На підставі вищевикладеного, уточнивши позов та збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив стягнути з ДП «Автотрейдінг-Харків» неустойку за кожний день затримки усунення недоліків понад граничний термін виконання гарантійного ремонту в сумі 534 303 грн; зобов`язати ПрАТ «Завод 
ім. Фрунзе» продовжити гарантію на автомобіль строком на 12 місяців, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили; стягнути солідарно з відповідачів суму моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 
2020 року у складі судді Шишкіна О. В. позов  ОСОБА_1 задоволено частково. 
 
Стягнуто з ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової  шкоди у вигляді неустойки за кожен день затримки усунення недоліків понад граничний термін виконання гарантійного ремонту автомобілю «Hyundai ix 35» у розмірі 534 303 грн. 
 
Стягнуто солідарно з ПрАТ «Завод ім. Фрунзе», ДП «Автотрейдінг-Харків» в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн в рівних частках по 2 500 грн з кожного.
 
Зобов`язано ПАТ «Завод ім. Фрунзе» продовжити гарантію на вказаний автомобіль строком на 12 місяців, починаючи з моменту набрання рішення законної сили. 
 
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
 
Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова 
від 10 лютого 2020 року вирішено питання щодо судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач надав свій автомобіль для усунення недоліків 03 травня 2017 року, однак недоліки було добровільно усунено лише 10 травня 2018 року, що є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», а тому з ДП «Автотрейдінг-Харків» слід стягнути пеню у розмірі 1% від вартості товару за кожен день  прострочення усунення недоліків товару. Крім того, оскільки автомобіль був наданий позивачем для усунення недоліків 03 травня 2017 року, тому починаючи з цього часу та до 10 травня 2018 року, автомобіль перебував на гарантійному обслуговуванні, отже гарантійний термін експлуатації має бути збільшений на час перебування у гарантійному ремонті, тобто на 12 місяців.
Також позивачу внаслідок порушення його прав як споживача було спричинено моральну шкоду, розмір якої слід оцінити у 5 000 грн та стягнути з відповідачів порівно.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 2020 року та додаткове рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову відмовлено.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що гарантійний ремонт дорожнього транспортного засобу здійснюється протягом 14 календарних днів, якщо іншого терміну не встановлено договором, укладеним між сторонами, а факт передання такого автомобіля на гарантійний ремонт та факт встановлення початку перебігу строку гарантійного ремонту є саме наряд-замовлення на гарантійний ремонт автомобіля. Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач не подавав заяв на виконання робіт з ремонту автомобіля та не складав відповідний наряд-замовлення, а ДП «Автотрейдінг-Харків» у повному обсязі та безкоштовно виконало роботи з діагностики несправності за наряд-замовленням від 03 травня 2017 року та 12 липня 2017 року письмово звернулося до позивача з проханням отримати свій автомобіль після закінчення діагностики, внаслідок повного виконання своїх зобов`язань перед позивачем, отже позивач не має права на стягнення з відповідача неустойки на підставі положення статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». За наведених міркувань, суд апеляційної інстанції вважав, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди та продовження гарантії на 12 місяців. При цьому апеляційний суд зауважив, що позивач втратив право гарантії на автомобіль, оскільки не виконував у повному обсязі роботи згідно регламенту періодичного технічного обслуговування, а також було встановлено використання неоригінальних запасних частин. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
 
Касаційна скарга мотивована тим, щопід час експлуатації автомобіля позивач вчасно та у повному обсязі здійснював планове технічне обслуговування транспортного засобу згідно з регламентом. Таке обслуговування автомобіля здійснювалось позивачем виключно на станціях технічного обслуговування дилерської мережі Hyundaі, однак у період гарантійного строку було виявлено суттєві недоліки автомобіля, що призвело до численних звернень до дилерської мережі Hyundai. Лише після подання вказаного позову ДП «Автотрейдінг-Харків» добровільно здійснило гарантійний ремонт автомобіля, відповідно до процедури гарантійного ремонту, що свідчить про визнання ним факту наявності недоліків автомобіля. Вказує, що обов`язок щодо оформлення нарядку-замовлення на виконання робіт з гарантійного ремонту автомобіля покладено саме на виконавця гарантійного ремонту ДП «Автотрейдінг-Харків», в той же час останнім після численних звернень позивача з вимогами здійснення гарантійного ремонту автомобіля, надано лише наряд-замовлення на технічне замовлення від 03 травня 2017 року, за яким здійснена лише діагностика несправностей. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що позивач не звертався до відповідача про усунення недоліків товару є помилковим. 
 
Відзив на касаційну скаргу 
 
У березні 2021 року від ДП «Автотрейдінг-Харків» надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач посилається на необґрунтованість доводів скарги та законність прийнятої судом апеляційної інстанції постанови. 
 
Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі, а ухвалою від 15 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
27 травня 2015 року між ПАТ «Завод ім. Фрунзе», правонаступником якого є ПрАТ «Завод Фрунзе», (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір, відповідно до якого продавець зобов`язується надати у власність, а покупець  оплатити та прийняти товар автомобіль «Hyundai іх 35» 2014 року випуску, вартістю 693 900 грн.
 
Відповідно до пункту 6.1. зазначеного договору продавець надає гарантії на товар у відповідності із стандартним гарантійним зобов`язанням, викладеним в сервісній книжці, яка додається до товару. Відповідно до пункту 1.2. Сервісної книжки (договору між дилером та власником автомобіля) гарантійний термін експлуатації встановлений 60 місяців або 
100 000 км. пробігу.
 
Відповідно до сервісної книжки проводити роботи щодо технічного обслуговування та гарантійного ремонту автомобілів Hyundai уповноважені, зокрема, ПрАТ «Завод ім. Фрунзе» та ДП «Автотрейдінг-Харків».
 
У період гарантійного строку позивачем було виявлено недоліки автомобіля, що призводило до численних звернень позивача до дилерської мережі Hyundai, що підтверджується попереднім наряд-замовленням від 28 квітня 2016 року, наряд-замовленням від 09 листопада 2016 року, попереднім наряд-замовленням від 30 березня 2017 року, наряд-замовленням № ЗиФ-863255, наряд-замовленням від 03 травня 2017 року. Зазначені у вказаних нарядах-замовленнях зауваження позивача є аналогічними, пов`язаними з роботою двигуна автомобіля.
 
Відповідно до наряду-замовлення від 03 травня 2017 року № ЗиФ-863255 позивач звернувся до ДП «Автотрейдінг-Харків» на технічне обслуговування автомобіля «Hyundai іх 35» із зауваженням про шум під капотом і на прогрітому, і на холодному двигуну внутрішнього згорання (ДВС). 
ДП «Автотрейдінг-Харків» були проведені роботи з діагностики несправності. При цьому у робочій картці до наряд-замовлення, складеної 
працівниками СТО ДП «Автотрейдінг-Харків» 04 травня 2017 року, зазначено про те, що експлуатувати автомобіль не рекомендується.
 
30 червня 2017 року позивач звернувся до ДП «Автотрейдінг-Харків» з листом, в якому вказав про те, що гарантійний ремонт належного йому автомобіля проведено не було, хоча він неодноразово звертався до відповідачів з таким проханням, автомобіль після передачі на гарантійний ремонт до ДП «Автотрейдінг-Харків» не повернуто, жодних документів про отримання автомобіля на гарантійне обслуговування та про отримання автомобіля на зберігання на час гарантійного ремонту не надано, а тому вважав, що така поведінка працівників ДП «Автотрейдінг-Харків» порушує його права як споживача, а тому просив терміново надати документи, які стосуються передачі ним автомобіля на гарантійне обслуговування, а також надати інформацію щодо переліку проведених робіт та наявності можливого якісного усунення виявлених недоліків.
 
12 липня 2017 року ДП «Автотрейдінг-Харків» надало відповідь на зазначений лист позивача, в якому повідомило про те, що ОСОБА_1 втратив право гарантії на автомобіль, оскільки використовував неоригінальні запасні частини. Вказано, що 09 листопада 2016 року позивач звернувся до СТО 
ПАТ «Завод ім. Фрунзе» для проходження чергового ТО автомобіля, 
ПАТ «Завод ім. Фрунзе» виконало, серед іншого, роботи по заміні фільтру масляного, однак у переліку оригінальних запасних частин, що були встановлені на автомобіль офіційним дилером, відсутній фільтр масляний. Зазначене свідчить, на думку ДП «Автотрейдінг-Харків», що фільтр масляний був наданий позивачем і його походження встановити неможливо. Крім того, у цьому листі зазначено, що позивач не звертався із заявою на виконання робіт з ремонту автомобіля та не складав відповідний наряд-замовлення, а тому ДП «Автотрейдінг-Харків» просило звернутися на СТО підприємства для отримання автомобіля, оскільки роботи за наряд-замовленням 
від 03 травня 2017 року виконано. 
 
31 травня 2018 року ПрАТ «Завод Фрунзе» здійснило гарантійний ремонт автомобіля позивача.
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 
2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
 
Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист прав споживачів»законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, ЦК України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів.
 
Згідно з визначеннями, що закріпленні у статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.
 
В пункті 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.
 
Відповідно до пункту 1 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України № 721 від 29 грудня 2004 року, істотний недолік - це такий недолік, що робить неможливим або недопустимим використання дорожнього транспортного засобу відповідно до його призначення, або такий, що може представляти загрозу для життя споживача чи інших людей, або такий, для усунення якого необхідно великі витрати праці й часу та який проявляється неодноразово після усунення.
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.
 
Згідно частини третьої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов`язані: перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.
 
Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (стаття 673 ЦК України).
 
Згідно зі статтею 675 ЦК України строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк), може бути встановлений договором або законом. Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.
 
Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.
 
Відповідно до частини першої статті 708 ЦК Україниу разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.
 
Положеннями статті 709 ЦК України передбачено, що продавець або виготовлювач (чи уповноважені ними представники) зобов`язані прийняти товар неналежної якості від покупця і задовольнити його вимоги про заміну товару або усунення недоліків. Вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк. На вимогу покупця на час ремонту йому має бути наданий у користування аналогічний товар, незалежно від моделі, з доставкою.
 
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
 
У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
 
При пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару (частина дев`ята статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).
 
Відповідно до пункту 20 Порядку у разі виявлення у процесі експлуатації ДТЗ недоліку або істотного недоліку споживач має право звернутися до виконавця на один з пунктів сервісної мережі, зазначених у сервісній книжці, за власним вибором. 
 
Підставою для розгляду вимоги споживача щодо виконання гарантійного ремонту ДТЗ є письмова заява споживача, що складається у довільній формі та має містити опис недоліку, з приводу якого звертається споживач, а також вимоги споживача. 
 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач не звертався до ДП «Автотрейдінг-Харків» із заявою про проведення робіт з ремонту автомобіля, 03 травня 2017 року звернувся лише для проведення діагностики несправності автомобіля, а тому у останнього не виникло обов`язку із усунення недоліків товару.
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не надав оцінки наявному у матеріалах листу Кіріли Г. П. від 30 червня 2017 року, адресованому ДП «Автотрейдінг-Харків», відповідно до змісту якого позивач стверджував, що гарантійний ремонт належного йому автомобіля проведено не було, хоча він неодноразово звертався до відповідачів з таким проханням, автомобіль після передачі на гарантійний ремонт до ДП «Автотрейдінг-Харків» не повернуто, жодних документів про отримання автомобіля на гарантійне обслуговування та про отримання автомобіля на зберігання на час гарантійного ремонту не надано. У такому листі позивач просив терміново надати документи, які стосуються передачі ним автомобіля на гарантійне обслуговування, а також надати інформацію щодо переліку проведених робіт та наявності можливого якісного усунення виявлених недоліків.
 
Вказане свідчить про те, що 03 травня 2017 року позивач звертався саме для усунення недоліків автомобіля, пов`язаних з неналежною роботою двигуна. 
 
При цьому, якщо навіть не брати до уваги наряд-замовлення від 03 травня 2017 року, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на лист від 30 червня 2017 року, який містить опис недоліку, з приводу якого звертається споживач, а також вимоги позивача, що відповідає положенню 20 Порядку.
 
Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на зміст пункту 
24 Порядку, відповідно до якого під час приймання ДТЗ на гарантійний ремонт виконавець у присутності споживача перевіряє споживчі властивості ДТЗ, його укомплектованість, наявність видимих пошкоджень чи дефектів на поверхні ДТЗ, заводський номер, дату виготовлення, наявність пломб виробника або виконавця (за дорученням Виробника), свідоцтво про реєстрацію автомобіля або тимчасовий реєстраційний талон та сервісну книжку та встановлює наявність заявленого недоліку.За результатами огляду виконавець оформлює наряд-замовлення на виконання робіт, необхідних для усунення виявлених недоліків.
 
Із вищезазначеного вбачається, що обов`язок щодо оформлення наряду-замовлення на виконання робіт з гарантійного ремонту автомобіля покладено саме на виконавця гарантійного ремонту, однак незважаючи на неодноразові звернення позивача з вимогами здійснення гарантійного ремонту автомобіля та скаргами на дефекти у роботі двигуна, відповідачем складено лише наряд-замовлення на технічне обслуговування. 
 
Судом апеляційної інстанції також не надано оцінки зверненню 09 червня 
2017 року ДП «Автотрейдінг-Харків» з запитом до ТОВ «Хюндай Мотор Україна» для отримання консультації щодо виявлення джерела стороннього звуку у двигуні та його усунення, що свідчить про визнання ДП «Автотрейдінг-Харків» наявності несправностей автомобіля та звернення позивача для усунення таких недоліків, зважаючи на перебування автомобіля на СТО у підприємства. 
 
Посилання суду апеляційної інстанції на те, що ТОВ «Хюндай Мотор Україна» позивачу було відмовлено у заміні двигуна на умовах гарантійного обслуговування через невиконання у повному обсязі робіт згідно регламенту періодичного технічного обслуговування є помилковими, оскільки матеріали справи не містять таких доказів. При цьому у листі від 12 липня 2017 року 
ДП «Автотрейдінг-Харків» посилається на те, що  ОСОБА_1 втратив право гарантії на автомобіль, оскільки використовував неоригінальні запасні частини при проходження планового ТО. Вказано, що 09 листопада 2016 року позивач звернувся до СТО ПАТ «Завод ім. Фрунзе» для проходження чергового ТО автомобіля, ПАТ «Завод ім. Фрунзе» виконало, серед іншого, роботи по заміні фільтру масляного, однак у переліку оригінальних запасних частин, що були встановлені на автомобіль офіційним дилером, відсутній фільтр масляний. Зазначене свідчить, на думку ДП «Автотрейдінг-Харків», що фільтр масляний був наданий позивачем і його походження встановити неможливо.
 
Апеляційний суд також погодився із аргументами ДП «Автотрейдінг-Харків» про втрату ОСОБА_1 гарантії на автомобіль.
 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції, погодившись із вказаними аргументами, не навів докази, які їх підтверджують. 
 
Водночас, відповідно до нарядом-замовлення від 09 листопада 2016 року, складеного ПАТ «Завод ім. Фрунзе», дійсно було здійснено заміну фільтру масляного, однак у цьому документі відсутні будь-які дані щодо походження фільтру, не вказано про неоригінальність цієї запчастини. 
 
При цьому за змістом пунктів 1, 5 розділу ІV Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2014 року № 615, приймання КТЗ та його складових частин (систем) здійснюється, зокрема з оформленням акта передавання-приймання КТЗ, його складових частин  (систем) для надання послуг з технічного обслуговування і ремонту.
 
Суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що за вказаним нарядом-замовлення від 09 листопада 2016 року на гарантійний ремонт передавався лише автомобіль, будь-яких записів про складові частини (матеріали), які надані позивачем, актів приймання-передачі запасних частин матеріали справи не містять, а тому висновок апеляційного суду про обґрунтовану відмову ДП «Автотрейдінг-Харків» в проведенні гарантійних робіт з усунення недоліків автомобіля, унаслідок втрати позивачем права на гарантійне обслуговування наданням останнім матеріалів є передчасним та нічим не підтвердженим. 
 
Установивши, що автомобіль був наданий позивачем для усунення недоліків ДП «Автотрейдінг-Харків» 03 травня 2017 року, однак у чотирнадцятиденний строк, встановлений статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів», недоліки товару усунуті не були, автомобіль повернуто позивачу 31 серпня 2017 року без виконання ремонтних робіт, що не заперечується сторонами, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для покладення на ДП «Автотрейдінг-Харків» відповідальності, передбаченої положенням частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді сплати позивачу неустойки у зв`язку із затримкою усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів).
 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (за період з 15 червня 
2017 року до 30 серпня 2017 року, що складає 77 днів), суд першої інстанції, із урахуванням положень частини дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», дійшов висновку, що заявлені вимоги щодо стягнення з ДП «Автотрейдінг-Харків» пені у розмірі 534 303 грн підлягають задоволенню. 
 
Колегія суддів вважає, що розмір пені, який підлягає стягненню з 
ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь позивача підлягає зменшенню.
 
Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).
 
Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
 
Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду з метою дотримання балансу між інтересами боржника й кредитора зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
 
Подібний висновок висловлений Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15 і Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 703/1181/16-ц, від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц.
 
Встановлено, що вартість виконаних робіт за гарантійним наряд-замовленням від 31 травня 2018 року, складеним ДП «Завод Фрунзе», становить 13 265,80 грн (а. с. 156, т. 1).
 
Визначаючи розмір пені, суд першої інстанції не надав оцінки тому, що заявлений позивачем розмір пені у 40 разів перевищує вартість виконаних гарантійних робіт, є непропорційним і таким, що спрямований на безпідставне збагачення позивача за рахунок відповідача, враховуючи, що автомобіль залишається у власності позивача. 
 
Отже, висновок суду першої інстанції про стягнення з ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь позивача пені у розмірі 534 303 грн, що значно перевищує суму виконаних гарантійних робіт 13 265,80 грн, не можна вважати таким, який відповідає принципам добросовісності, справедливості й пропорційності.
 
Із урахуванням зазначеного колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних обставин, які є підставою для зменшення пені, яка підлягає стягненню з ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь позивача, і визначення її у сумі 26 531, 60 грн (13 265,80 грн х 2), яка відповідає принципам добросовісності, справедливості й пропорційності.
 
Таким чином, розмір пені, що підлягає стягненню з ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь ОСОБА_1 слід визначити у розмірі 26 531, 60 грн.
 
Із урахуванням зазначеного, касаційна скарга підлягає до часткового задоволення, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню. Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню в силі зі зміною суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, і визначенням її у розмірі 
26 531, 60 грн. 
 
Щодо вимог про продовження гарантії
 
Статтею 7 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію або будь-якому іншому документі, що додається до продукції. При виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків.
 
Установивши, що автомобіль був наданий позивачем для усунення недоліків 03 травня 2017 року і до 10 травня 2018 року перебував на гарантійному обслуговуванні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про збільшення гарантійного строку експлуатації транспортного засобу на час перебування у гарантійному ремонті, тобто на 12 місяців.
 
Щодо відшкодування моральної шкоди
 
Відповідно до положення частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
 
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок джерела підвищеної небезпеки.
 
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, правильно виходив з того, що внаслідок довготривалого усунення недоліків автомобіля позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у моральних стражданнях у зв`язку із неможливістю експлуатувати придбаний ним транспортний засіб і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя, з урахуванням засад розумності та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 5 000 грн в річних частках, по 2 500 грн з кожного, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Установлено, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції, змінивши розмір пені, яка підлягає стягненню з ДП «Автотрейдінг-Харків» на користь ОСОБА_1 .
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Харківського апеляційного суду від 25 листопада 2020 року скасувати.
 
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 січня 
2020 року залишити в силі, змінивши суму пені, яка підлягає стягненню з дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Харків»на користь  ОСОБА_1 , з 534 303 грн на 26 531, 60 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                 Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян
 
Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта