УХВАЛА

28 липня 2021 року  
Київ
справа №640/23567/20
адміністративне провадження №К/9901/24756/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Кашпур О.В.
перевірив касаційну скаргу Вищого антикорупційного суду на рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (повний текст судового рішення виготовлено 07 червня 2021 року) у справі № 640/23567/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
06 липня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (відправлено засобами поштового зв`язку).
Позивачка звернулася з позовом до Вищого антикорупційного суду (далі по тексту - відповідач) про зобов`язання провести перерахунок суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року (за винятком днів відпустки) обчисливши її відповідно до ст.130 Конституції України та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та виплатити недоотриману частину (за вирахуванням податків та зборів).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 березня 2021 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з Вищого антикорупційного суду (01601, проспект Перемоги 41, місто Київ, код ЄДРПОУ 42836259) на користь    ОСОБА_1 суму недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року (включно) у розмірі 307 612,01 грн.
Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про звернення до негайного виконання рішення суду від 12.03.2021 в адміністративній справі №640/23567/20 у межах суми стягнення за один місяць було задоволено.
Допущено до негайного виконання рішення суду від 12.03.2021 в адміністративній справі №640/23567/20 в частині стягнення з Вищого антикорупційного суду (01601, проспект Перемоги 41, місто Київ, код ЄДРПОУ 42836259) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) недоотриманої суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 18 березня 2021 року було  залишено без змін.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2021 року було також залишено без змін.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, відповідач, посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у правовідносинах, що виникли в цій справі та стосуються здійснення нарахування й виплати суддівської винагороди вищим спеціалізованим судом, який зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією та законами України; здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення своєї діяльності; зобов`язаний у відповідних бюджетних відносинах застосувати бюджетне законодавство і забезпечувати ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, таких норм права: частини другої статті 19 та статті 130 Конституції України, частини другої статті 4, пункту 7 частини п`ятої статті 22, статей 23 і 116 Бюджетного кодексу України, статті 135 Закону №1402-VІІІ, статті 29 Закону України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про державний бюджет України на 2020 рік» у редакції на момент виникнення спірних правовідносин.
Також, скаржник зазначає, що судами не було враховано висновки Верховного Суду у справах №819/1420/15 та №824/399/17-а  в частині того, що суди не мали правових підстав виходити за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати предмет позову та спосіб захисту прав та інтересів позивача.
Крім того, скаржник посилався на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки не дослідили зібрані у справі докази, а суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Щодо посилання заявника на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України (суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження) як на підставу касаційного оскарження, Суд зазначає таке.
За змістом частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Крім того, із змісту положення частини другої статті 12 КАС України вбачається, що в порядку спрощеного позовного провадження можуть розглядатися не лише справи незначної складності, але й інші справи, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.
Отож, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).
У цій справі суд першої інстанції не відносив її до категорії малозначних справ, а урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув її за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав обставин, які свідчили б про необхідність розгляду її за правилами загального позовного провадження.
Таким чином, відповідач у касаційній скарзі обґрунтував наявність підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, Суд вважає, що вказані обставини підлягають перевірці, а тому наявні обставини для відкриття касаційного провадження у вказаній справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні. 
Разом з касаційною скаргою відповідачем подано клопотання про зупинення виконання рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року в адміністративній справі №640/23567/20.
Проте, як убачається з вимог пункту 4 частини першої статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Керуючись статтями 329, 330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Вищого антикорупційного суду на рішення  Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 березня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 червня 2021 року (повний текст судового рішення виготовлено 07 червня 2021 року) у справі № 640/23567/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Окружного адміністративного суду м. Києва справу № 640/23567/20 за позовом ОСОБА_1 до Вищого антикорупційного суду про зобов`язання вчинити дії.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судових рішень - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    
                                                                                                    О.В. Кашпур