УХВАЛА
 
02 липня 2021 року
м. Київ
справа № 522/5075/18
провадження № 61-15554св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за  позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа -    ОСОБА_2 , про визнання припиненим договору поруки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2018 року в складі судді Шенцевої О. П. та постанову Одеського апеляційного суду від 03 вересня 2020 рокув складі колегії суддів: Князюка О. В., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2018 року  ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та просив визнати припиненим договір поруки від 05 грудня 2007 року № 163231, укладений між ним та відповідачем.
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03 вересня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано припиненим договір поруки від 05 грудня 2007 року № 163231 укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та   ОСОБА_1 
22 жовтня 2020 рокуАкціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до  Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 вересня2020 року.
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі й витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
28 грудня 2020 року справа № 522/5075/18 надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в  порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа -    ОСОБА_2 , про визнання припиненим договору поруки за касаційною скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03  вересня 2020 рокупризначити до судового розгляду колегією у  складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
                                                                                                            І. О. Дундар
                                                                                                            Є. В. Краснощоков