ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6019/21 Справа № 173/2208/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 25.05.2006 року, яка виникла станом на 31.12.2015 року в загальній сумі 5152.43 грн., яка складається з наступного: - 4985.35 грн. – заборгованість за кредитом; - 167,08 грн. – заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; - 0.00 грн. - заборгованість за комісією; - 0.00 грн. – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102.00 грн.(а.с.1-2). 

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року у задоволенні позовних вимог за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 25 травня 2006 року, в загальній сумі 5152.43 грн. – відмовлено у повному обсязі (а.с.65-68). 

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ “ПриватБанк” подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило, рішення суду скасувати та задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі (а.с.72-76).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Крім того, суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, не звернув увагу на те, що Банком надано до суду належні та допустимі докази, які є необхідними та достатніми для підтвердження факту наявності простроченої заборгованості за договором та її розміру, що не спростовано відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити. 

Судом 1 інстанції встановлено, що 21.05.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило свою назву на акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», при цьому відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про акціонерні товариства», зміна типу товариства, з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. що містяться в Єдиному державному реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною назви. Тому в подальшому назва позивача вказується АТ КБ «ПриватБанк».
Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву № б/н від 25.05.2006 року, згідно якої відповідачеві встановлений кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач в поданій позовній заяві не навів обґрунтування своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості та не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт утворення заборгованості, зокрема, в позовній заяві відсутні відомості з чого складається заборгованість, станом на яку дату виникла заборгованість, якими доказами підтверджуються обставини, викладені у позовні заяві. 

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції. 
Як вбачається з матеріалів справи, в анкеті-заяві від 25 травня 2006 року сума кредитного ліміту становить 3500 грн. (а.с.21 зворот). При цьому, відповідно до довідки банку протягом всього періоду користування відповідачем кредитною карткою кредитний ліміт по ній змінювався від 3500 грн. 26.05.2006 року до 7000 грн. 28.03.2008 року, 06.05.2019 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 0 грн. (а.с.20)
Випискою про рух коштів по карті відповідача встановлено, що ОСОБА_1 користувався кредитною карткою до серпня 2019 року, тобто погодився зі зміною кредитного ліміту по картці (а.с.40-56).
Відповідно до розрахунку банку, сума заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 4985,35 грн. , а також заборгованість за процентами на поточну заборгованості 167, 08 грн. Нарахування відсотків було передбачено в анкеті-заяві від 25.05.2006 року.
Свого розрахунку відповідач не надав.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів дійшла висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також відсотків, що передбачені договором. 

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог банку та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості в загальній сумі 5152.43 грн., яка складається з наступного: - 4985.35 грн. – заборгованість за кредитом; - 167,08 грн. – заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. 

На підставі ст.141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь банку підлягають стягненню судові у сумі 5255 грн. (а.с.3, 78)

Керуючись ст. 259, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2021 року скасувати.
Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості - задовольнити. 

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним добовором б/н від 25.05.2005 року станом на 31.12.2015 року в загальній сумі 5152.43 грн., яка складається з наступного: - 4985.35 грн. – заборгованість за кредитом; - 167,08 грн. – заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 5255 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: