ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 2-610/11	Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/819/21 	Доповідач - Бершадська Г.В.	
Категорія - 304090000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
Головуючого - Бершадська Г.В. 
Суддів -  Гірський Б. О., Хома М. В., 
з участю секретаря - Іванюта О.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року (постановлену суддею Братасюком В.М., повний текст якої складено 03 червня 2021 року) у цивільній справі № 2-610/11 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 березня 2011 року по справі №2-610/11,- 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна” (далі ТзОВ“ОТП Факторинг Україна”) до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, як солідарних боржників.
       Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та про винесене судове рішення . У зв`язку з цим не могла прибути в судове засідання та висловити свої доводи і заперечення, чим порушено її право на справедливий судовий розгляд. Підписи у поштових повідомленнях від 07.02.2011 року та 01.03.2011 року, що містяться в матеріалах справи про вручення судових повісток про розгляд справи та у повідомленні про вручення заочного рішення не її, довіреності на їх отримання вона не давала. Згідно довідок ДП “Фаворит-3” ПП “Дружба-сервіс-житло 1” та ОСББ “Бережанська 55” вона зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1 однак за вказаною адресою не проживала. Відповідно до договору найму житлового приміщення від 05.01.2010 року вона орендувала квартиру АДРЕСА_2 і проживала там із своїм чоловіком ОСОБА_4 . Зазначала, що суд постановив рішення з порушенням норм матеріального права, оскільки банк звернувся до неї з позовом з пропуском шестимісячного строку, встановленого для пред`явлення вимоги до поручителя від дня настання строку виконання основного зобов`язання. 
       Заявник просила поновити пропущений нею строк на оскарження заочного рішення, скасувати заочне рішення від 15 травня 2011 року та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
       Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2011 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ОТП Факторинг Україна” до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту, як солідарних боржників — залишено без розгляду.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
       Апелянт зазначила, що у повідомленнях про вручення судових повісток про розгляд справи від 07.02.2011 року та 01.03.2011 року підпис не її, а у повідомленні про вручення (відправлене 29.03.2011 року), яким було надіслано заочне рішення імовірно підпис її батька, однак довіреності на отримання кореспонденції на своє ім`я вона нікому не давала.
       Суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що отримання судової кореспонденції членом сім`ї учасника справи вважається належним врученням кореспонденції. Відповідно до статті 3 СК України та офіційного тлумачення Конституційним Судом терміну “член сім`ї” у рішенні від 03 червня 1999 року №5-рп/99 членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. 
       Між її чоловіком ОСОБА_5 та батьком з кінця 2009 року постійно виникали непорозуміння, що ускладнювало проживання в одній квартирі і тому з січня 2010 року вона проживала з чоловіком в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 та з батьком впродовж тривалого часу сімейних відносин не підтримувала. У зв`язку з цим вона не могла прибути в судові засідання та оскаржити судове рішення.
       В судове засідання апелянт та представник ТзОВ“ОТП Факторинг Україна”, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з`явились.
       Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суд Тернопільської області від 15 березня 2011 року позов ТзОВ “ОТП Факторинг Україна” задоволено.
       Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ТзОВ “ОТП Факторинг Україна” заборгованість за кредитним договором № CM-SMEE00/063/2008 від 14 серпня 2008 року загалом в сумі 279569,22 доларів США, що станом на 15 березня 2011 року за курсом НБУ складає еквівалент 2218409,71 грн. й 153920,32 гривень пені. Вирішено питання судових витрат.
       Вказане рішення 29 березня 2011 року було направлено ОСОБА_1 за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 а саме АДРЕСА_1 та вручене її батьку ОСОБА_6 06.04.2011 року (а.с.101).
       Залишаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 15.03.2011 року без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила строк на звернення з заявою про перегляд заочного рішення, яке отримала 06.04.2011 року, і жодних обґрунтованих причин поважності пропущення строку не навела. При цьому суд вказав, що отримання судової кореспонденції членом сім`ї учасника справи вважається належним врученням кореспонденції.
       Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Згідно частини 1, 3 статті 76 цього Кодексу судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам — відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Якщо особу, якій адресовано судову повістку не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
       Відповідно до частини 1- 2 статті 222 цього кодексу, копії повного судового рішення видаються особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, копії повного судового надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання , або вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.                
       Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів №270 від 05.03.2009 року встановлено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою судова повістка вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї.
       Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що отримання судової кореспонденції членом сім`ї учасника справи вважається належним врученням кореспонденції.
       Згідно зі статтею 228 ЦПК України в редакції від 12.03.2011 року , заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
       Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України - суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
       Встановивши, що рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15.03.2011 року було вручено батьку ОСОБА_1 — ОСОБА_6 суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1 належним чином було вручено судове рішення і причини пропуску строку оскарження судового рішення не є поважними.
       Згідно умов договору поруки №SR-SMEE00/031/2008/1 від 19 серпня 2008 року ОСОБА_1 як поручитель за зобов`язаннями ОСОБА_3 за кредитним договором №СR-SMEE00/063/2008від 14 серпня 2008 року зобов`язалась при зміні своєї адреси повідомляти про це кредитора. До отримання такого повідомлення вимога кредитора належить до подання за вказаною адресою. В договорі поруки ОСОБА_1 вказала що мешкає за адресою АДРЕСА_1 .
        ОСОБА_1 як на причину поважності пропуску строку звернення із заявою про перегляд заочного рішення зазначала, що між її чоловіком та батьком з яким вони спільно проживали виникали непорозуміння і з січня 2010 року вона з чоловіком проживали в орендованій квартирі та з того часу вона не спілкувалась і не відвідувала батька. Знаючи про існування договірних відносин з банком вона не повідомляла банк про зміну свого місця проживання.
       Доводи апелянта про те, що вона не проживала за адресою свого місця реєстрації не спростовують висновків суду про належне вручення кореспонденції - рішення суду не заслуговують уваги суду виходячи з наступного.
       Відповідно до Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні” реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох та більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.
       Посилання апелянта на те, що відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, а тому вручення рішення суду та судової кореспонденції не може вважатись належним врученням кореспонденції колегія не приймає до уваги, оскільки Сімейний кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками і дітьми дідом, бабою та іншими членами сім`ї, визначеному у ньому.
       Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення.
       Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Колегія суддів вважає, що судове рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачає.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 червня 2021 року в частині залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 залишити без змін.
       Судові витрати покласти на апелянта в межах нею понесених.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
       Повний текст постанови складено 16 вересня 2021 року.

Головуючий                                                                Бершадська Г.В.

Судді:                                                                        Хома М.В.

                                                                               Гірський Б.О.