ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" вересня 2021 р.           Справа№ 910/4681/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Коробенка Г.П. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рукавицина Сергія Володимировича
на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2021 
у справі №910/4681/21 (суддя Кирилюк Т.Ю.)
за позовом  Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"
до фізичної особи-підприємця Рукавицина Сергія Володимировича
про стягнення 66  496, 85 грн,
УСТАНОВИВ:
У березні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк"  (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Рукавицина Сергія Володимировича (далі - відповідач) про стягнення 66 496,85 грн заборгованості за кредитним договором від 04.12.2018, яка утворилась станом на 09.03.2021, у тому числі: 46879,61 грн основного боргу по кредиту, 17 976,44 грн процентів за користування кредитом, 1 640,80 грн комісії за користування кредитом.
Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що 04.12.2018 він отримав від позивача послугу під назвою "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", що передбачає встановлення на поточний рахунок кредитного ліміту розміром до 100 000,00 грн; працівниками банку попередньо було роз`яснено наступні її умови: приєднання до вищезазначеної послуги відбувається через мобільний додаток "Приват24" або офіційний сайт АТ "КБ "Приватбанк", ознайомитись з умовами та правилами даної Послуги є можливим виключно на офіційному сайті АТ "КБ "Приватбанк"; відповідачу також було роз`яснено, що кредитний ліміт за вказаною послугою може змінюватись в односторонньому порядку виключно за попереднім повідомленням останнього та за умов, викладених на офіційному сайті; відповідач вчинив всі необхідні дії для приєднання даної послуги, після чого на його рахунок було відкрито кредитний ліміт та надано грошові кошти у користування; фізично договір відповідач не отримав, про існування договору за послугою на час складання відзиву також невідомо, з умовами програми повністю ознайомитись не вдалось, оскільки текст умов, що розміщені на сайті, не відкривався взагалі; деякий час він користувався послугою без проблем, використовував кредитні кошти та вчасно їх повертав,  іноді оплати кредитного ліміту вносились позивачем з незначною затримкою; через певний час користування послугою відповідач помітив, що сума кредитного ліміту регулярно змінюється, а грошові кошти списуються автоматично в односторонньому порядку; відповідач вимагав надати договір та врегулювати правовідносини на договірних засадах, однак його пропозиції були відхилені та пояснено, що  він має заборгованість  близько 50 тис. грн; відповідач не визнає заборгованість перед позивачем, оскільки останній автоматично списав з рахунку відповідача не лише кошти, отримані за послугою, але й додатково 173105 грн, що підтверджується висновком ТОВ "Сігма Солюшинс"; договір не  укладений, оскільки відсутні його істотні умови, а Правила кредитування, розміщені на сайті позивача, не підтверджують прийняття їх відповідачем і вони можуть змінюватись позивачем в будь-який момент (висновок Верховного Суду у справа №342/180/17, №444/9519/12, №6-2315цс16, №6-71цс15); автоматично списані грошові кошти в односторонньому порядку підлягають поверненню;  відповідачем подано позов про припинення правовідносин за договором та повернення безпідставно стягнути грошових коштів (справа №910/3885/21). 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 травня 2021 року позов задоволено.
З Фізичної особи-підприємця Рукавицина Сергія Володимировича стягнуто на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" 46  879,61 грн - тіло кредиту, 17  976,44 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1 640,80 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом та 2  270,00 грн - судового збору.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, фізична особа-підприємець Рукавицин Сергій Володимирович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не було враховано висновок бухгалтерського аналізу, який наданий відповідачем, та підтверджує стягнення позивачем в односторонньому порядку коштів  у розмірі 175702,00 грн.; позивач звертався із заявою про видачу судового наказу, в якій вказував інший розмір заборгованості; суд першої інстанції не врахував існуючу судову практику, на яку посилався відповідач; позивач не надав доказів, які обґрунтовують заявлену до стягнення заборгованість, суд не з`ясував за яким цільовим призначенням було стягнуто кошти в сумі 175702,00 грн, а з матеріалів справи неможливо встановити, який розмір заборгованості за відсотками, пенею та тілом кредиту.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27  липня 2021 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 20 серпня 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута  у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.
Позивач отримав ухвалу суду через систему "Електронний суд" 27.07.2021, згідно його Заявки про отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 10.03.2021 (а.с.39), однак у встановлений судом строк не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 04 грудня 2018 року фізичною особою - підприємцем Рукавициним Сергієм Володимировичем (клієнт) підписано Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на наступних умовах: 
мета кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта; 
вид кредиту: овердрафтовий кредит; 
мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH; 
максимальний розмір ліміту: 100 000 UAH; 
розмір відсоткової ставки: 30%; 
розмір щомісячної комісії  (в т.ч. в пільговий період): 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць; 
пільговий період: 55 днів;   
термін користування кредитом: 12 місяців.
Як зазначено у вказаній заяві, підписанням цієї заявки клієнт на підставі статті 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою  http://privatbank.ua/terms, та які разом із Заявою  на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування. Підписанням цієї заявки Клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту. Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї Заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису (а.с.12).
Матеріали справи містять  роздрукований звіт про перевірку підписання Заявки на отримання послуг  (а.с. 13), відповідно до якого  вказана Заявка підписана електронним цифровим підписом, де підписувачем  значиться  Рукавицин Сергій Володимирович, час накладання ЕЦП - 04.12.2018 року о 09:45:34, сертифікат  надавача    послуг - АЦСК ПАТ КБ "Приватбанк".
У відзиві на позовну заяву відповідач також підтвердив факт приєднання 04.12.2018 до послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький".
Позивачем до матеріалів справи надано роздруківку Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" (а.с.14-20) (далі - Умови), відповідно до пункту 3.2.6.1.1 яких банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок клієнта на поповнення обігових коштів та здійснення проточних платежів клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим договором терміни.  
За пунктом 3.2.6.2.2.3 Умов клієнт зобов`язаний повернути кредит у строки, встановлені пунктами 3.2.6.5.1, 3.2.6.2.3.10, 3.2.6.3.5 цього договору.
Згідно з пунктом 3.2.6.5.1 Умов строк користування кредитом становить 12 місяців. Сторони узгодили, що банк має право пролонговувати строк користування кредитом. Продовження обслуговування ліміту відповідно до цього пункту можливе за умови, що по закінченню останнього дня строку на поточному рахунку зафіксовано нульове або позитивне дебетове сальдо та погашено проценти та комісія.
Пунктом 3.2.6.3.3.1 Умов передбачено, що пільговий період становить 55 днів безперервного користування кредитом, протягом якого не нараховуються проценти від дати початку використання кредитних коштів. Пільговий період діє за умови погашення клієнтом в повному обсязі заборгованості по кредиту до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта.
Відповідно до пункту 3.2.6.3.1 Умов за користування кредитом клієнт сплачує банку комісію за управління фінансовим інструментом, далі - комісія, в розмірі, зазначеному в тарифах банку, що діють на момент надання кредиту. Комісія сплачується щомісяця до 1 числа місяця, що слідує другим за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо, від суми максимального дебетового сальдо, що виникло на поточному рахунку Клієнта.
Комісія, що не сплачена в строк, що зазначений в цьому пункті, вважається простроченою (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10).
Згідно з пунктом 3.2.6.3.5 Умов розрахунок процентів за користування кредитом банк проводить щоденно, починаючи з моменту виникнення на поточному рахунку клієнта дебетового сальдо при закритті банківського дня до повного погашення заборгованості за кредитом за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку процентів не включається. Сплата процентів за користування кредитом у поточному місяці здійснюється з першого по останнє число наступного місяця. Проценти, що не сплачені у строк, що зазначений в абз. 3 цього пункту, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з пунктом 3.2.6.2.3.10).
Відповідно до пункту 3.2.6.3.8 Умов погашення кредиту, сплата процентів та комісії здійснюється в національній валюті України.

Так, згідно довідки позивача від 10.03.2021, на поточний кредит відповідача 04.12.2018 був встановлений кредитний ліміт в розмірі 50000 грн, який в подальшому неодноразово змінювався  (а.с.21).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем були  отримані кредитні кошти на поточний рахунок НОМЕР_1 , що підтверджується виписками по рахунку (а.с.26-34), та визнається самим відповідачем, який у відзиві на позовну заяву підтвердив факт використання коштів, отриманих в межах кредитного ліміту, при здійсненні ним своєї підприємницької діяльності.
Позивач вказує, що заборгованість відповідача за кредитом становить 46879,61 грн, що підтверджується банківськими виписками та розрахунком заборгованості (а.с.22-25).
Крім цього, відповідачу було нараховані проценти за користування кредитом з використанням відсоткової ставки у розмірі 30% та щомісячна комісія за користування кредитом у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту.
У січні 2021 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу і судовим наказом від 20.01.2021 (справа №910/606/21) було стягнуто з відповідача 46879,61 грн заборгованості за кредитом, 12761,90 грн заборгованості за відсотками та 1640,80 грн  заборгованості по комісії (а.с.63),  однак ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2021 вказаний судовий наказ був скасований і банку роз`яснено право на звернення до суду із позовом (а.с.64).
У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка утворилась станом на 09.03.2021, у тому числі: 46879,61 грн основного боргу по кредиту, 17 976,44 грн процентів за користування кредитом, 1 640,80 грн комісії за користування кредитом.
Заперечуючи проти позову, як у суді першої інстанції, так і у апеляційній скарзі, відповідач посилався, зокрема, на те, що він не був ознайомлений з Умовами, тому договір не укладений; банк автоматично списав з рахунку відповідача не лише кошти, отримані за послугою, але й додатково 173105 грн, що підтверджується висновком ТОВ "Сігма Солюшинс" (а.с.61-88), повернення яких є предметом розгляду у справі №910/3885/21, тому розмір заборгованості неможливо встановити. 
Також відповідач у відзиві на позов вказував, що ним була подана позовна заява про визнання зобов`язань припиненими та стягнення 173105,00грн. Однак, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що  рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 у справі №910/3885/21, у задоволенні вказаного позову було відмовлено. 
За наслідками розгляду даного спору про стягнення заборгованості суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а  тому підлягають задоволенню. 
Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.  Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно з частинами 1 і 2  статті 639 ЦК України  договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Приписами статей 626 та 627 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом  статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей  633,  634 Цивільного кодексу України  можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Зі змісту Заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький", підписаної відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису, кредит надано шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на умовах:  овердрафтовий кредит; мінімальний розмір ліміту: 10 000 UAH; максимальний розмір ліміту: 100 000 UAH; розмір відсоткової ставки: 30%; розмір щомісячної комісії  (в т.ч. в пільговий період): 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць; пільговий період 55 днів.
Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (стаття 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").
Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").
Згідно із  статтею 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг"  юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
З наведеного вбачається, що відповідач, підписавши власним електронним цифровим підписом Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" ознайомився та погодився із умовами надання кредиту, а у Заявці наявні всі істотні умови кредитного договору - тип кредиту, розмір кредитного ліміту, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячної комісії і порядок її розрахунку, пільговий період (в межах якого не нараховуються відсотки за користування кредитом) та термін користування кредитом.
Доводи відповідача про те, що позивачем не доведено, яка саме редакція Умов та Правил надання послуги "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця "Підприємницький" діяла на час укладення договору (підписання заяви), відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки зі змісту Заявки вбачається, що відповідач її підписанням приєднується до Умов та Правил надання послуги, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк", та які разом із Заявою  на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.
При цьому відповідачем не доведено, що наданий позивачем до матеріалів справи Витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не відповідає Умовам, які він отримав шляхом самостійного роздрукування, а посилання відповідача на те, що "текст умов, що розміщені на сайті, не відкривався взагалі", не підтверджений жодними доказами.
Апеляційним господарським судом також врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 19.03.2021 у справі №904/2073/19, відповідно до якої на кожну зі сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження всіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.
Статтею 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 526 ЦК України, встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі   статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 629 ЦК України  встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (стаття 1048 ЦК України).
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3  статті 1049 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт у розмірі до 100  000,00 грн, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів, а відповідач використовував кредитні кошти при здійсненні власної підприємницької діяльності, що ним не заперечується. 
З банківської виписки по рахунку відповідача № НОМЕР_1 вбачається, що відповідач повністю не повернув кредит та не сплатив проценти і комісію за його користування, у результаті чого станом на 09.03.2021 існувала прострочена заборгованість у розмірі 66 496, 85 грн. у тому числі: 46  879,61грн - тіло кредиту, 17976,44 грн - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом, 1640,80 грн - заборгованість з комісії за користування кредитом.
Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості за тілом кредиту, а тому позовні вимоги в цій частині є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частина 3 статті 1056-1 Цивільного кодексу України).
У Заявці на отримання послуг встановлений розмір фіксованої процентної ставки та розмір комісії за користування кредитом, розрахунок заборгованості позивачем здійснений у відповідності до умов кредитного договору, з врахуванням пільгового періоду (55 днів), тому апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 17976,44 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 1640,80 грн заборгованості з комісії за користування кредитом.
Посилання відповідача на те, що у заяві про видачу судового наказу позивачем зазначалась інша сума заборгованості, не заслуговують на увагу, оскільки вказана заява подавалась у січні 2021 року, а у позовній заяві, яка є предметом даного розгляду, заборгованість визначена станом на 09.03.2021. 
Доводи відповідача про відсутність заборгованості, з посиланням на Висновок щодо проведення аналізу банківської виписки по поточному рахунку, складений ТОВ "Сігма Солюшинс", обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки вказаний висновок не є висновком експерта, в розумінні параграфу 6  глави 5 ГПК України, та не свідчить про відсутність заборгованості, оскільки у цьому висновку вказано про відсутність договору між банком та власником поточного рахунку, що суперечить встановленим судом обставинам, та вказано, що неможливо встановити, хто саме здійснював оплати: власник рахунку чи банк самостійно.
Також є безпідставними посилання відповідача на те, що "позивач автоматично списав з рахунку відповідача не лише кошти, отримані за послугою, але й додатково 173105 грн", оскільки за договором відповідачу надавався овердрафтовий кредит,  а за умовами овердрафту кредитування банком розрахункового рахунку клієнта здійснюється для оплати розрахункових документів при нестачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів, банк списує кошти з рахунку клієнта в повному обсязі. Тобто банк автоматично надає клієнту кредит на суму, що перевищує залишок коштів. Овердрафт  відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі кошти, що надходять на рахунок клієнту (Банківська енциклопедія / С. Г. Арбузов, Ю. В. Колобов, В.І. Міщенко, С.В. Науменкова. - Київ : Центр наукових досліджень Національного банку України : Знання, 2011).
Щодо посилань відповідача на неврахування судом першої  інстанції правових позицій Верховного Суду, викладених в постановах у справах №342/180/17,  №444/9519/12, №310/80/16-ц та Верховного Суду України у справах №6-2315цс16, №6-71цс15, то вони відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки зазначені постанови прийняті за інших обставин справи, інших правовідносин та за іншої фактично-доказової бази, ніж у даній справі. 
Зокрема, у даній справі, на відміну від справ, що переглядались Верховним Судом, в Заявці, підписаній відповідачем, визначений розмір процентів/комісії; проценти позивачем нараховані в межах строку кредитування; розмір процентної ставки не змінювався. 
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови договору, місцевий господарський суд дійшов юридично вірного  висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду  міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні. 
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Рукавицина Сергія Володимировича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від  26 травня 2021 року - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 23.09.2021.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                Г.П. Коробенко