П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/2313/21	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:  Димерлія О.О.,
суддів: Єщенка О.В. ,  Танасогло Т.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Служби у справах дітей Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року по справі №420/2313/21 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання у повному обсязі відповіді на інформаційний запит від 04.09.2020р., зобов`язання повторно розглянути інформаційний запит від 04.09.2020р.

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Служби у справах дітей Одеської міської ради стосовно порушення прав ОСОБА_1 щодо ненадання відповіді у повному об`ємі на інформаційний запит від 04.09.2020 р.;
- визнати протиправною бездіяльність Служби    у справах дітей Одеської міської ради стосовно порушення прав малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляє батько – ОСОБА_1 , щодо ненадання відповіді у повному об`ємі на інформаційний запит від 04.09.2020 р.;
- зобов`язати Службу у справах дітей Одеської міської ради повторно розглянути інформаційний запит від 04.09.2020 р., написаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що Службою у справах дітей Одеської міської ради не надано повної відповіді на інформаційний запит від 04.09.2020 р., а також запитуваних документів.
Відповідач – Служба у справах дітей Одеської міської ради з позовними вимогами не погоджувалась із підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву зазначаючи, що інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020 р. розглянуто з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян» та надано відповідь. Як стверджує відповідач, права позивача на отримання публічної інформації, у даному випадку, не порушено. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021р. у справі №420/2313/21 позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Служби у справах дітей Одеської міської ради щодо ненадання відповіді у повному обсязі на інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020 р.
Зобов`язано Службу у справах дітей Одеської міської ради повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020 р., з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав на відсутність у відповіді Служби у справах дітей Одеської міської ради від 15.09.2020 р. (вих. №09/9780) відомостей щодо питань, викладених ОСОБА_1 у пунктах 1-4 інформаційного запиту від 04.06.2020р. та надання відповідачем на пункти 5-6 запиту позивача документів не в повному обсязі.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог Службою у справах дітей Одеської міської ради подано апеляційну скаргу в якій зазначено про не повне з`ясування окружним адміністративним судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, у зв`язку з чим, на думку відповідача, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020р. спрямований на захист своїх прав, а не на доступ до публічної інформації, а тому означене звернення правомірно розглянуто з урахуванням положень Закону України «Про звернення громадян». При цьому, право позивача на отримання публічної інформації Службою у справах дітей Одеської міської ради не порушено, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, відповідач вказує, що в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції не зазначено, яке саме право позивача та яким, зокрема, чином порушено Службою у справах дітей Одеської міської ради. У рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021р. у справі №420/2313/21 не зазначено також вимоги якого нормативно-правового акта порушено відповідачем. Також, скаржник акцентує увагу апеляційного суду на постанову Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанову Верховного Суду України від 15.12.2015р. у справі №800/206/15.
Скориставшись наданим приписами чинного процесуального законодавства правом позивачем до суду апеляційної інстанції подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб – на свій вибір. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Також, позивач вказує на помилковість посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанову Верховного Суду України від 15.12.2015р. у справі №800/206/15, оскільки означені судові рішення стосуються інших підстав та причин оскарження, не регулюють спірних правовідносин, які виникли між сторонами.  
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.
Зокрема, колегією суддів установлено, що 04.09.2020 р. ОСОБА_1 на електронну адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради направлено інформаційний запит, в якому просив:
- повідомити кількість листів (заяв, запитів, повідомлень, звернень і таке інше), які надійшли від ОСОБА_3 за період з 01.06.2019р. по теперішній час до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 ;
- надати реєстраційні номери вхідної реєстрації таких листів (заяв, інформаційних запитів, повідомлень, звернень і таке інше), які надійшли від ОСОБА_3 за період з 01.06.2019р. по теперішній час до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 ;
- повідомити кількість відповідей листів (заяв, запитів, повідомлень, звернень і таке інше), які Служба у справах дітей Одеської міської ради надали ОСОБА_3 або її представникам за період з 01.06.2019р. по теперішній час, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 ;
- надати реєстраційні номери відповідей листів (заяв, інформаційних запитів, повідомлень, звернень і таке інше), які Служба у справах дітей Одеської міської ради надали ОСОБА_3 або її представникам за період з 01.06.2019р. по теперішній час, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 ;
- надати завірені копії листів з додатками (заяв, запитів, повідомлень, звернень, адвокатських запитів і таке інше), які надійшли від ОСОБА_3 або її представників за період з 01.06.2019р. по теперішній час до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 ;
- надати завірені копії відповідей Служби у справах дітей Одеської міської ради з додатками на листи (заяви, запити, повідомлення, звернення і таке інше), які надані ОСОБА_3 або її представникам за період з 01.06.2019р. по теперішній час, в яких йде мова про малолітню ОСОБА_2 або ОСОБА_1 .
За наслідками розгляду вищевказаного інформаційного запиту від 04.09.2020р., Службою у справах дітей Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 15.09.2020р. №09/9780, до якого додано копії відповідних документів за вищезазначений період на 58 арк.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації урегульовано Законом України «Про інформацію», відповідно до статті 1 якого інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Згідно із статтею 2 Закону України «Про інформацію» основними принципами інформаційних відносин, у тому числі, є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації.
Статтею 3 Закону України «Про інформацію» передбачено, що основними напрямами державної інформаційної політики є: забезпечення доступу кожного до інформації; забезпечення рівних можливостей щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про інформацію» суб`єктами інформаційних відносин, зокрема, є фізичні особи; суб`єкти владних повноважень. 
Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Право на інформацію гарантоване статтею 5 Закону України «Про інформацію», відповідно до якої кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно із ст.7 Закону України «Про інформацію» право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.
Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Приписами статті 5 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що  звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Згідно із статтею 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Положеннями статті 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;   у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.
Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів убачається, що за наслідками розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 04.09.2020р. Служба у справах дітей Одеської міської ради зобов`язана надати інформацію за усіма поставленими питаннями.
Натомість, за наслідками дослідження листа від 15.09.2020р. №09/9780, апеляційним судом з`ясовано, що Службою у справах дітей Одеської міської ради не надано відповідей на питання 1-4, які ОСОБА_1 викладено в інформаційному запиті від 04.09.2020р. 
Означений лист Служби у справах дітей Одеської міської ради від 15.09.2020р. №09/9780 також не містить обґрунтувань неможливості надання відповідей на поставлені ОСОБА_1 питання.
Також, колегією суддів установлено, що Службою у справах дітей Одеської міської ради частково надано інформацію на питання 5-6, які ОСОБА_1 викладено в інформаційному запиті від 04.09.2020р., зазначивши у листі від 15.09.2020р. №09/9780 про надіслання копій відповідних документів на 58 арк., а саме: 
- лист від ОСОБА_3 від 16.08.2019 р. (вх.№1487-К) (на 1 арк.); 
- лист відповідь відповідача ОСОБА_3 №08/8543 від 17.09.2019р. (відповідь на вх. №1487-К від 16.08.2019р. (на 1 арк.);
- лист від ОСОБА_3 від 27.08.2020 р. (вх.№1381-К) (на 1 арк.);
- лист відповідь відповідача ОСОБА_3 №09/9311 від 04.09.2019р. (відповідь на вх. №1381-К від 27.08.2020 р. (на 1 арк.);
- лист від ОСОБА_3 від 27.08.2020 р. (вх. №1382-К) (на 1 арк.);
- лист відповідь відповідача ОСОБА_3 №09/9312 від 04.09.2019р. (відповідь на вх. №1382-К від 27.08.2020 р. (на 1 арк.);
- адвокатський запит представника ОСОБА_3 адвоката Голосова Ю.В. до відповідача від 12.06.2020р. (вх. №844-1) (на 1 арк.);
- відповідь відповідача на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_3 адвоката Голосова Ю.В. від 16.06.2020р. (вих. №09/6210) з додатками (на 8 арк.).
Решта копій, наданих відповідачем разом із відповіддю на запит позивача, виготовлено із запитів ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Одеської міської ради та відповідей на них.      
Отже, Службою у справах дітей Одеської міської ради надано не повну відповідь на вимоги, викладені у пунктах 5-6 інформаційного запиту, оскільки ОСОБА_1 не надано додатків до адвокатського запиту представника ОСОБА_3 адвоката Голосова Ю.В. до відповідача від 12.06.2020р. (вх. №844-1), зокрема, ордеру,      копії договору про надання правової допомоги, копії свідоцтва      про право на заняття адвокатською діяльністю, витягу з ЄРАУ.
До того ж, Службою у справах дітей Одеської міської ради на інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020р. не надано копії запиту представника позивача ОСОБА_3 адвоката Голосова Ю.В. від 16.06.2020р. (вих. №09/6210) та відповіді на нього (лист від 09.06.2020р. вих. № 09/5980).
З огляду на те, що Службою у справах дітей Одеської міської ради на інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020р. інформацію надано не у повному обсязі, колегія суддів погоджується з висновком окружного адміністративного суду стосовно протиправності дій відповідача.
Відповідно до пункту 23 частини 1 статті 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).
З урахуванням обраного позивачем способу захисту порушеного права, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність зобов`язання Служби у справах дітей Одеської міської ради повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020 р., з урахуванням висновків суду.
При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованим твердження скаржника про те, що відсутність порушення Службою у справах дітей Одеської міської ради права позивача на отримання публічної інформації є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки інформаційний запит ОСОБА_1 від 04.09.2020р. не містить посилань на те, що його подано в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Більше того, колегія суддів вважає за доцільне відмітити, що у разі подання фізичною особою до суб`єкта владних повноважень запиту на інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», який за змістом є зверненням, останній, з урахуванням принципів добросовісності і розсудливості, зобов`язаний його розглянути за Законом України «Про звернення громадян».
Подібний висновок міститься в постанові КАС у складі Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 813/3059/16.
Також, судом апеляційної інстанції установлено, що у даному випадку, порушеним є право ОСОБА_1 на отримання повної інформації за запитом, поданим до Служби у справах дітей Одеської міської ради.
Що стосується посилання скаржника на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та висновки Верховного Суду України, наведені у постанові від 15.12.2015р. у справі №800/206/15, колегія суддів зазначає про неможливість їх застосування до спірних правовідносин, оскільки суд касаційної інстанції дійшов наведених у судових рішеннях висновків за наслідками дослідження інших правовідносин.
При цьому, за позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 15.06.2021р. у справі № 212/7466/19, подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). 
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Означене у повному обсязі спростовує доводи скаржника наведені в апеляційній скарзі.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства, та не впливають на висновки суду, викладені в рішенні суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи відповідача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано усіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.
З підстав визначених статтею 316 КАС України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Служби у справах дітей Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.04.2021 року по справі №420/2313/21– без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Єщенко О.В.    Танасогло Т.М.