ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

29 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №576/1609/16-ц 
Номер провадження 22-ц/816/1024/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І., 
сторони: 
стягувач – Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
боржник – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2021 року в складі судді Сапона О.В., постановлену в м. Глухів, -

в с т а н о в и в :

08 квітня 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі – АТ КБ «Приватбанк») звернулось із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа № 576/1609/16ц від 14 грудня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь банку грошових сум до виконання, а також видачу дубліката виконавчого документа.
Вимоги заяви мотивовані тим, що 14 грудня 2016 року судом був виданий виконавчий лист № 576/1609/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за договором кредиту. Проте, при підготовці виконавчого документа для направлення до виконавчої служби виконавчий лист було втрачено.
Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2021 рокуу задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», просить скасувати ухвалу суду та задовольнити вимоги заяви.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що незважаючи на встановлений факт втрати виконавчого документа не з вини заявника суд дійшов безпідставного висновку про відмову у видачі його дублікату. Факт невиконання судового рішення має суттєве значення при вирішенні питання видачі дублікату виконавчого документа, оскільки така процесуальна дія не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони належним чином повідомлені, в судове засідання не з`явилися, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без сторін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 12138,53 грн заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2010 року станом на 31 травня 2016 року, а також 1378 грн судового збору.
Виконання судового рішення ОСОБА_1 було відстрочено на один рік з дня набрання ним законної сили.
Виконавчі листи судом видані 14 грудня 2016 року.
Згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчий лист № 2/576/456/16 від 14 грудня 2016 року, виданий Глухівським міськрайонним судом Сумської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь банку кредитної заборгованості в розмірі 12138,53 грн перебував на виконанні у період з 14 квітня 2017 року по 30 червня 2018 року.
Постановою державного виконавця на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто вказаний виконавчий документу стягувачу.
Відмовляючи у задоволенні заяви банку, суд першої інстанції виходив з того, що доказів добросовісної реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав. Зокрема, матеріали справи не містять даних про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання банком було пропущено з поважних причин, а та обставина, що виконавчий документ було втрачено при підготовці його для направлення до виконавчої служби не є поважною причиною пропуску відповідного строку, оскільки відсутні докази обставин втрати виконавчого листа.
Колегія суддів апеляційного суду з висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.
Закон України «Про виконавче провадження» прийнято 02 червня 2016 року, який набрав чинності 05 жовтня 2016 року, тобто спірні правовідносини у даній справі врегульовано саме цим законом у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа, тобто станом на 14 грудня 2016 року.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день видачі судом виконавчого листа – 14 грудня 2016 року) строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати..
Згідно з п. 17.4 розділу VIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дубліката є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.
За правилами, встановленими ч. 1 і ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день видачі судом виконавчого листа – 14 грудня 2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Крім того, згідно з частинами 4-6 ст. 12 вказаного вище Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:
1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;
2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа крім питання про причини пропуску цього строку та їх поважність чи неповажність, передусім повинен з`ясувати початок та момент закінчення перебігу такого строку.
Проте, суд першої інстанції у даній справі цього не зробив, помилково вважаючи, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник пропустив.
Так, як зазначалось вище, виконавчий лист заявником вже пред`являвся до примусового виконання, а саме: у період з 14 квітня 2017 року по 30 червня 2018 року виконавчою службою виконувались дії з примусового виконання виконавчого листа № 576/1609/16-ц від 14 грудня 2016 року, виданого на виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року у справі № 576/1609/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 12138 грн 53 коп. заборгованості по кредитному договору від 20 вересня 2010 року, яка утворилась станом на 31 травня 2016 року, а також 1378 грн судового збору.
Проте, постановою державного виконавця від 30 червня 2018 року на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) повернуто вказаний виконавчий документ стягувачу.
Відтак, з огляду на зміст вказаних вище норм права та встановлених у справі обставин, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривався, а після переривання строк пред`явлення такого документа до виконання встановлюється з дня його повернення. При цьому після переривання строк поновлюється, а час, що минув до переривання, до нового строку не зараховується.
Отже, трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання після його переривання почав свій перебіг з 30 червня 2018 року та закінчиться 30 червня 2021 року, а оскільки АТ КБ «Приватбанк» із заявою про поновлення відповідного строку та видачу дублікату виконавчого листа звернувся до суду 05 квітня 2021 року, тому відповідний строк заявником не пропущений.
Зазначеного суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкового висновку про пропуск заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання без поважних причин, не навівши при цьому у мотивах такого рішення дату спливу відповідного строку.
Оскільки у суду взагалі відсутні підстави для вирішення питання поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки перебіг відповідного строк ще триває, тому у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» про поновлення такого строку апеляційний суд відмовляє.
Вирішуючи питання видачі дублікату виконавчого документа, апеляційний суд зважає на ту обставину, що стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а судове рішення у справі № 576/1609/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 12138 грн 53 коп. заборгованості по кредитному договору від 20 вересня 2010 року, яка утворилась станом на 31 травня 2016 року, а також 1378 грн судового збору, залишається не виконаними. При цьому, колегія суддів апеляційного суду погоджується доводами апеляційної скарги, що факт невиконання судового рішення має суттєве значення при вирішенні питання видачі дублікату виконавчого документа, оскільки така процесуальна дія не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових обов`язків.
Таким чином, заява АТ КБ «Приватбанк» в частині видачі дубліката виконавчого листа № 576/1609/16-ц від 14 грудня 2016 року, виданого на виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року у справі № 576/1609/16-ц, підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 376 ЦПК України).
Отже, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвала Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу його дубліката.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 квітня 2021 року скасувати.
Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.
У задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 576/1609/16-ц від 14 грудня 2016 року, виданого на виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року у справі № 576/1609/16-ц, відмовити.
Видати дублікат виконавчого листа № 576/1609/16-ц від 14 грудня 2016 року, виданого на виконання рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 14 листопада 2016 року у справі № 576/1609/16-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 12138 грн 53 коп. заборгованості по кредитному договору від 20 вересня 2010 року, яка утворилась станом на 31 травня 2016 року, а також 1378 грн судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в частині вирішення вимоги про видачу дубліката виконавчого листа в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.І. Собина

Т.А. Левченко