Постанова                             
Іменем України                      
 
01 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-190/12
провадження № 61-4300св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є., 
суддів:  Бурлакова С. Ю.,  Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,           
 
учасники справи:
заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», 
боржник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони (боржника)                         у виконавчому провадженні, боржник - ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 ,
 
за касаційною скаргою адвоката Старенького Остапа Степановича як представника ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року у складі судді Колесника О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Лапчевської О. Ф., Музичко С. Г.,
                                                            
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст заяви
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні.
 
На обґрунтування заявлених вимог товариство зазначало, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2012 року                                                з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» стягнено заборгованість за кредитним договором від 20 березня 2008 року № 28-08  в сумі 42 533,69 євро, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на 15 квітня 2010 року становить 459 008,99 грн, шляхом  звернення стягнення на належний ОСОБА_1 автомобіль марки BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 . Рішення суду не виконано.
 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року замінено сторону стягувача з ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
 
19 березня 2016 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу автомобіля BMW X3, державний номерний знак НОМЕР_1 .
 
Застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності                    у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна відповідних відомостей про обтяження на момент переходу права власності до нового власника. Відповідне обтяження було зареєстровано.
 
Ураховуючи наведене, заявник вважає за необхідне замінити сторону боржника                          у виконавчому листі з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 для повного забезпечення своїх прав як нового кредитора та виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 16 вересня 2020 року заяву задовольнив. Замінив сторону боржника у виконавчому провадженні                              з виконання виконавчого документа, виданого Дарницьким районним судом               м. Києва у справі   № 2-190/12 за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення на користь банку боргу в сумі 459 008,99 грн шляхом звернення стягнення на заставне майно, а саме автомобіль марки «BMW X3», 2007 року випуску, чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , з ОСОБА_1 на ОСОБА_2 .
Ухвала   суду   першої   інстанції   мотивована   наявністю   підстав   для   заміни боржника, оскільки реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду 
Київський апеляційний суд постановою від 17 лютого 2021 року ухвалу  Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року залишив без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції обґрунтовано здійснив заміну сторони боржника у виконавчому провадженні.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї, їх  узагальнені аргументи
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 15 березня 2021 року,                  адвокат Старенький О. С. як представник  ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року                             і постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_2 , належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання. 
 
Оскільки заяви про заміну сторони виконавчого провадження розглядаються                 з повідомленням сторін, то ОСОБА_2 очікував на виклик його до суду як заінтересованої сторони для надання заперечень та з метою ознайомлення                    з усіма матеріалами справи, зокрема із правочином, згідно з яким заявник набув право вимоги, а також доказів щодо обставин переходу таких прав. Однак на сайті судової влади України така інформація не вказувалась, а будь-яких повісток (повідомлень), ухвал про призначення заяви до розгляду із визначеною датою судового засідання ОСОБА_2 не отримував.
 
В апеляційній скарзі ця обставина вказувалась як обов`язкова підстава для скасування судового рішення згідно з пунктом 3 частини третьої статті               376 ЦПК України, однак суд апеляційної інстанції вказані доводи проігнорував, будь-якої оцінки цьому не надав та, відповідно, ухвалив незаконну постанову про відмову в задоволенні скарги.
 
12 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив товариства на касаційну скаргу, який мотивований тим, що ОСОБА_2 знав про розгляд цієї заяви як у суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, проте причин, які повністю залежали від нього, не забезпечив ці судові засідання, крім того, ніяких письмових пояснень та заперечень щодо такої заміни до суду не надав.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із  суду першої інстанції.
 
06 квітня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми                                            права  у  подібних  правовідносинах,  викладеного  у  постанові  Верховного  Суду   
та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується                          з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судом норм                        права  в   межах   касаційної   скарги,   дійшов   висновку,   що   касаційна   скарга
підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
 
Згідно з частинами шостою та сьомою статті 128 ЦПК України судова повістка,             а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Юридичним особам та фізичним особам-підприємцям у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище                      в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (№ 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня              2011 року).
 
Встановлено, що 26  серпня 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони (боржника)                  у виконавчому провадженні.  
 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду                         від 27 серпня 2020 року визначено склад колегії суддів для розгляду цієї заяви.
 
16 вересня 2020 року у справі постановлено ухвалу про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».
 
Матеріали справи не містять жодних доказів про направлення чи отримання повісток про виклик до суду ОСОБА_2 . 
 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
 
Аналіз апеляційної скарги (а. с. 156) адвоката Старенького О. С. як представника ОСОБА_2 свідчить, що в апеляційній скарзі адвокат зазначав про неповідомлення ОСОБА_2 судом першої інстанції про розгляд справи. 
 
Проте суд апеляційної інстанції не звернув уваги на пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України, яким передбачено обов`язкову підставу для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. 
 
Аргументи касаційної скарги щодо суті заяви не підлягають оцінці судом касаційної інстанції, оскільки апеляційний суд порушив норми процесуального права, які є підставою для скасування постанови апеляційного суду. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 411 ЦПК України закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції. 
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати                       і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись  статтями  400, 411, 416  ЦПК  України,  Верховний  Суд  у  складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу адвоката Старенького Остапа Степановича як представника ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                                    М. Є. Червинська 
 
Судді                                                                                                 С. Ю. Бурлаков
 
А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко     
 
                                                                                                            В. М. Коротун